Hej.
Skat, hvad foregår der her?
Hej.
Frøken Golightly!
Sikke en dag!
Frøken Golightly!
Hvor blev du af?
Du går på toilettet, og så forsvinder du.
-Jamen, Harry... -Harry var den anden fyr.
Jeg er Sid Arbuck. Du kan lide mig, kan du huske det?
Frøken Golightly! Jeg protesterer!
Skat, jeg er ked af det, men jeg har tabt min nøgle.
Det var for to uger siden.
Du kan ikke blive ved med at ringe på hos mig!
Du forstyrrer mig! Få lavet en nøgle!
Jeg taber bare dem alle sammen.
Kom nu. Du kan lide mig.
Jeg tilbeder dig, Mr Arbuck.
-Godnat. -Vent! Hvad er det her?
Du kan lide mig. Jeg er populær.
Du kan lide mig.
Jeg betalte regningen for fem personer.
Dine venner.
Da du ville have småpenge til toilettet...
gav jeg dig $50.
Det giver mig rettigheder.
Om 30 sekunder ringerjeg til politiet!
Altid forstyrrelser! Jeg får ingen søvn!
Jeg må have min søvn! Jeg er kunstner!
Jeg ringer til uropatruljen og melder dig!
Vær ikke sur. Jeg gør det ikke igen.
Hvis du ikke er vred...
laderjeg dig måske tage de billeder.
Hvornår?
En dag.
Når som helst.
Godnat.
Undskyld jeg forstyrrer. Jeg kunne ikke åbne døren.
De må have sendt mig nøglen til ovenpå.
Jeg kunne ikke åbne døren nedenunder.
Jeg sagde, de må have sendt mig nøglen til ovenpå.
Jeg kunne ikke åbne døren. Undskyld jeg vækkede dig.
Det er okay.
Det kunne ske for enhver, og gør det tit. Godnat.
Jeg vil ikke...
Jeg vil ikke ulejlige dig...
men må jeg låne telefonen?
Selvfølgelig.
Hvorfor ikke?
Tak.
Det er et...
rart lille sted, du har her.
-Du er også lige flyttet ind, hvad? -Nej, jeg har boet her i et år.
Telefonen er derovre.
Det var den.
Åh, nu huskerjeg det.
Jeg lagde den i en kuffert for at dæmpe lyden.
Undskyld.
-Er han okay? -Ja, ja.
Han er okay, er du ikke, kat?
Stakkels gamle kat.
Stakkels fjog uden et navn.
Jeg har ikke ret til at give ham et.
Vi ejer ikke hinanden. Vi mødtes bare en dag.
Jeg vil ikke eje noget...
førjeg finder et sted, som passer til mig og mine ting.
Jeg ved ikke, hvor det er, men jeg ved, hvordan det er.
Det er som Tiffany's.
Tiffany's? Mener du juvelerforretningen?
Ja.
Jeg er helt vild med Tiffany's.
Sig mig.
Kender du de dage, hvor man føler sig slemt rød?
Slemt rød? Mener du blå?
Nej.
Blå er, når man er fed, eller når det regner for længe.
Man er bare trist.
Slemt rød er frygteligt.
Pludselig er man bange, og man ved ikke hvorfor.
-Får du nogensinde den følelse? -Ja.
Nårjeg får den, er det eneste, der hjælper...
at hoppe ind i en taxa og hen til Tiffany's.
Det beroliger mig med det samme.
Stilheden og stoltheden.
Der kunne ikke ske noget dårligt.
Hvis jeg kunne finde et virkeligt sted...
der fik mig til at føle ligesom Tiffany's, så...
Så ville jeg købe nogle møbler og give katten et navn.
Undskyld. Du ville noget.
Telefonen.
Jeg skulle mødes med en.
Er det 1 0.00 torsdag morgen?
Jeg er lige stået af en flyver. Jeg er ikke sikker.
Torsdag. Er det torsdag?
-Det trorjeg. -Det kan det ikke være!
Det er for grusomt!
Hvad er der så grusomt ved torsdage?
Jeg kan aldrig huske, hvornår de kommer.
På onsdage gårjeg som regel ikke i seng...
fordi jeg skal nå toget 1 0.45.
De er så nøjeregnende med hensyn til besøgstider.
Vær en skat og led under sengen...
efter et par krokodilleskindssko.
Okay.
Jeg må gøre noget ved mit udseende.
Jeg kan ikke tage til Sing Sing med et grønt ansigt.
Sing Sing?
Det er et latterligt navn til et fængsel.
Det lyder mere som et operahus.
Sort, krokodilleskind.
Alle de besøgende gør sig umage for at se godt ud.
Det er rørende, kvinderne har de kønneste ting på.
Jeg elsker dem for det. Også børnene.
Altså de børn, som kvinderne har med.
Det er ikke sørgerligt at se børnene der.
De har bånd i håret, og deres sko er blanke.
Man skulle tro, de skulle have is.
Jeg kan forstå, at du skal besøge en...
-i Sing Sing? -Det stemmer.
Man kan se, hvilken slags person en mand er...
på de øreringe, han giver en.
Sikke hjernen arbejder.
Må jeg spørge hvem?
Hvem jeg skal besøge?
Det er vel, hvad jeg mener.
Jeg ved ikke, om jeg burde sige det.
De har aldrig sagt, jeg ikke måtte.
På ære og hånden på hjertet.
Jeg skal forsøge.
Du har sikkert læst om ham, Sally Tomato.
Sally Tomato?
Se ikke så chokeret ud.
De kunne ikke bevise...
han var i mafiaen, endsige dens overhoved.
De beviste kun, han snød i indkomstskat.
Han er en skøn, gammel mand.
Han var ikke min elsker.
Jeg kendte ham ikke, før han var i fængsel.
Men jeg forguder ham nu.
Jeg har set ham hver torsdag i syv måneder.
Jeg ville se ham, selv hvis han ikke betalte mig.
-Sko. -Jeg fandt kun en.
Betaler han dig?
Ja. Det gør hans advokat.
Hvis han er advokat, hvilket jeg tvivler på.
Han har kun en telefondame.
Og han vil altid mødes på Hamburger Heaven.
Værsgo, din nysgerrige rad. Tak.
Det var så lidt.
Kjole...
Taske. Og en hat.
Sådan.
For syv måneder siden, spurgte hans såkaldte advokat...
om jeg kunne tænke mig at opmuntre...
en gammel mand for $1 00 om ugen.
Jeg sagde: "Du har fået fat i den forkerte Holly Golightly."
Jeg tjener lige så meget på ture til toilettet.
Enhver gentleman vil give en pige...
$50 til toilettet.
Og penge til taxaturen, det er 50 til.
Så sagde han, at hans klient var Sally Tomato.
Sally havde set mig et sted...
og havde beundret mig på afstand.
Det ville være en god gerning at besøge ham.
Hvordan kunne jeg sige nej? Det var helt vildt romantisk.
Hvordan serjeg ud?
Meget godt. Jeg er forbløffet.
Jeg kunne aldrig have klaret det uden dig.
-Taske... -Ring til mig når som helst.
Jeg er lige ovenpå, så snart jeg får flyttet ind.
Farvel, kat.
Giver han dig $1 00 for en times samtale?
Det gør hr. O'Shaughnessy...
nårjeg giver ham vejrudsigten.
Det vedkommer ikke mig...
men det kunne give dig problemer.
Hold den for mig.
Hvad mener du med vejrudsigt?
Bare en besked jeg giver til hr. O'Shaughnessy...
så han ved, at jeg har været der.
Sally beder mig om at sige ting såsom...
"Der er en orkan udenfor Cuba"...
"Skyet over Palermo", sådan noget.
Bare rolig. Jeg har klaret mig selv i lang tid.
Taxa!
-Det harjeg aldrig kunnet gøre. -Det er nemt.
Paul.
Jeg ved, jeg kommer for sent.
Blev du låst ude? Fik du ikke nøglen?
Åh, skat. Du må undskylde.
Nej, jeg har nøglen.
Frøken Golightly, min nabo, var så venlig at låse mig ind.
Frøken Golightly skal til Sing Sing.
På besøg, selvfølgelig.
Frøken Golightly, fru Falenson, min indretningsarkitekt.
-Goddag. -Goddag.
Skat. Lad mig se dig engang.
-Er I færdige? -Var flyveturen frygtelig?
Jeg har frygtelig travlt.
Grand Central station, og træd sømmet i bund, skat.
Er det kun tre uger siden, jeg efterlod dig i Rom?
Det virker som år.
-Har du set lejligheden? -Ikke endnu.
Det var stygt af mig, men jeg kunne ikke lade være.
Jeg indrettede den uden dig.
Jeg synes, den er skøn...
men hvis du ikke kan fordrage den, kan vi begynde forfra.
Frøken Golightly!
Skat! Hvor skal du hen?
Kom nu, skat. Åbn døren.
Vær nu sød!
Du ødelægger en dejlig fest.
Kom nu, skat. Åbn døren.
Sikke bandet swinger.
Kom nu, skat.
Jeg må, endnu engang, protestere!
Hvis du ikke slukker for den pladespiller nu...
ringerjeg til politiet!
Ja. Det var bedre.
Hvad er der i vejen, skat?
Kom nu. Vær en sød pige. Åbn døren.
Kom, skat. Jeg venter på dig.
-Det er bare mig. -Vent. Frøken...
Golightly. Holly Golightly.
Jeg bor nedenunder. Vi mødtes i morges.
Ja.
Det er okay. Hun er væk.
Hun arbejder sent af en indretningsarkitekt at være.
Der er den mest skrækindgydende mand nedenunder.
Han er sød, når han ikke er fuld...
men lidt vin, og sikke et bæst.
Det blev så trættende, at jeg klatrede ud af vinduet.
Du kan smide mig ud, hvis du vil...
men her så hyggeligt ud, og din ven var gået...
og det var blevet koldt udenfor.
Og jeg har hørt, at folk i New York...
aldrig lærer deres naboer at kende.
Hvordan var Sing Sing?
Fint.
Jeg nåede toget og det hele.
Hvordan er vejrudsigten?
"Advarsel til små fly, Block Island til Hatteras."
Hvad det end betyder.
Du er virkelig sød.
Du ligner lidt min bror Fred.
Må jeg kalde dig Fred?
Gerne.
300. Hun er meget gavmild.
Er det om ugen, i timen, eller hvad?
Festen er forbi. Ud.
Åh, Fred. Søde Fred, undskyld.
Jeg ville ikke såre dig. Vær ikke sur.
Jeg sagde bare, at jeg forstår.
Jeg forstår fuldstændigt.
Bliv her. Lav dig en drink.
Giv mig min slåbrok.
Bliv hvor du er.
Du må være helt udmattet.
Jeg mener, det er sent...
og du sov tungt og sådan.
Du synes vel, jeg er helt skør eller sådan.
Ikke mere skør end så mange andre.
Jo, du gør, det gør alle. Jeg er ligeglad.
Det kan betale sig at være direktør for chokafdelingen.
Hvad laver du?
-Jeg er forfatter, trorjeg. -Tror du? Ved du det ikke?
Okay. Positivt udsagn, der klinger bekræftende.
Jeg er forfatter.
Den eneste forfatter, jeg har været ude med, er Benny Shacklett.
Han har skrevet en masse til tv, men sikken rotte.
Er du en rigtig forfatter?
Køber nogen de ting, du skriver?
De købte, hvad der er i den kasse.
Dine?
Alle de bøger?
Der er bare en bog.
Det er 1 2 eksemplarer.
"Ni Liv af Paul Varjak."
Det er historier.
Ni i alt.
Fortæl mig en.
Det er ikke den slags, man kan fortælle.
For beskidte?
Ja, de er vel også beskidte, men kun lejlighedsvis.
De er hovedsageligt vrede, følsomme, intense...
og det mest beskidte af alle ord: lovende.
Sådan skrev The Times' boganmelder, 1. oktober, 1956.
-1956? -Ja.
Det er ikke et pænt spørgsmål, men hvad har du skrevet på det seneste?
På det seneste harjeg arbejdet på en roman.
-På det seneste, siden 1956? -Det tager tid.
-Jeg vil sørge for den bliver god. -Så ikke flere historier.
Jeg bør ikke spilde mit talent...
på småting.
Jeg gemmer det til den store succes.
Skriver du hver dag?
Ja.
-I dag? -Ja.
-Det er en smuk skrivemaskine. -Selvfølgelig.
Den skriver kun følsom, intens, lovende prosa.
Der er ikke noget farvebånd i.
-Er der ikke? -Nej.
Åh.
Jeg har undret mig hele dagen...
over noget, du sagde i morges.
Hvad er det?
Giver de dig virkelig $50 til toilettet?
Selvfølgelig.
Du må tjene masser af penge.
Jeg prøver at spare op, men det erjeg ikke sælig god til.
Du ligner min bror Fred virkelig meget.
Jeg har ikke set ham, siden jeg var 14, da jeg tog hjemmefra.
Dengang var han allerede 1 ,85 høj.
Det må have været alt det jordnøddesmør, der gjorde det.
Alle troede, han var skør, fordi han spiste så meget jordnøddesmør.
Men han var ikke skør...
bare sød og svag og frygtelig langsom.
Stakkels Fred. Han er i hæren nu.
Det er det bedste, indtil jeg har nok penge.
-Og så? -Og så skal Fred og jeg...
Jeg var engang i Mexico.
Det er et vidunderligt sted til at opdrætte heste.
Jeg så et sted tæt ved havet som...
Fred er god til det med heste.
Selv land i Mexico koster noget.
Uanset hvad jeg gør...
er der aldrig mere end 200 dollars i banken.
Den kan ikke være 4.30.
Det kan den bare ikke.
Er det i orden, hvis jeg lægger mig hos dig et øjeblik?
Det er okay. Virkelig.
Vi er bare venner.
Vi er venner, ikke?
Jo.
Okay.
Lad os ikke sige mere.
Lad os bare sove.
Hvor er du, Fred?
Det er koldt.
Der er sne og vind.
Hvad er der?
Hvorfor græder du?
Hvis vi skal være venner, så lad os få noget på det rene.
Jeg hader snushaner.
Kæreste Fred,
tilgiv mig for i aftes. Kom til en drink i aften omkring klokken 1 8.00.
Din ven, Holly Golightly
-Ja. -Lucille, skat?
Jeg har desperat prøvet at få fat dig.
Bill er lige kommet tilbage.
En dag for tidligt, det monster...
så jeg må af sted.
Vil du forklare det for resten af pigerne?
Du er en skat.
Måske kan vi spise frokost i morgen.
Jeg ringer til dig i morgen.
Det er helt fint.
Vil du overleve uden mig i aften?
Helt sikkert.
Måske vil jeg endda gøre et forsøg på at skrive noget.
-Godnat. -Godnat.
Fik du en på kassen, hvad, Polly?
Det er din egen skyld.
-Buongiorno. -Hvad?
Drikker du ikke?
Har du nogle lommmer eller hvad? Hvad kalder man dig?
Hvad hedder du? Hvad kalder du dig selv?
-Irving. -Perfekt.
Det er vidunderligt, Irving.
Jeg er straks tilbage, Irving, skat.
Ja? Pigen er i brusebad. Venter hun dig?
Jeg er inviteret, hvis det er, hvad du mener?
Vær ikke sur. Kom ind.
Her kommer mange, som ikke er inviterede.
Jeg giver en drink. Drikker du?
-Ja. -Jeg giver en drink.
Okay.
Skat, din nederdel er revnet dér.
-Hvad drikker du? -Bourbon.
Bourbon?
-Med is? -Ja... Nej. Med vand.
Vil du have is først?
-Ja. -Det får du.
-Ikke for meget. -Okay. Den skal nok gøre godt.
-Har du kendt pigen længe? -Ikke særlig. Jeg bor ovenpå.
Se engang stedet her.
Det er utroligt. Sikke et hul!
Hvad tror du?
-Om hvad? -Er hun, eller er hun ikke?
Vent. Øjeblik.
-Harriet! -Hej, JB.
"JB"? Hvad er det?
Goddag.
-Du kender Gil. -Ja. Hvordan går det?
-Hvad med en drink? -I køkkenet.
-Der finder du alt, hvad du skal bruge. -Tak.
Så... Åh, skat, det er dig.
Fred, skat, jeg er så glad for, du kunne komme.
Jeg købte dig en gave til boghylden.
Du er sød.
Ni liv
Ser det ikke pænt ud? Giv mig en cigaret, OJ.
Jo da.
OJ er en dygtig agent. Han har en masse telefonnumre.
Hvad er Jerry Walds telefonnummer?
Kom nu, drop det.
Ring til ham og sig, Fred er et geni.
Jeg har den.
Ikke rødme, Fred. Du sagde det ikke. Det gjorde jeg.
Træk ikke tiden ud. Hvordan vil du gøre Fred...
rig og berømt?
Lad mig og Fred ordne det, ikke?
Okay, men husk, jeg er agenten.
Han har en indretningsarkitekt, jeg er agenten.
Vent.
Hej, drenge. Kom indenfor.
Der er alt, hvad I har brug for i køkkenet.
Hør, Fred-skat...
-Nej, det er Paul-skat. -Jeg troede, det var Fred-skat.
-Nej. -Jamen så svar mig.
-Er hun eller ej? -Hvad?
En fupmager.
Ved ikke. Det trorjeg ikke.
Du tager fejl, det er hun.
På den anden side har du ret, fordi hun er en rigtig fupmager.
Hun tror virkelig...
på alt det her falske pjat.
Jeg kan ærlig talt godt lide pigen.
Jeg er følsom. Derfor.
Man skal være følsom for at kunne lide pigen.
Det er poetens kendemærke...
hvis du forstår mig?
Har du kendt hende længe?
Gør du grin? Jeg opdagede hende.
Jeg er OJ Berman.
For et par år siden.
Hun var bare en pige. Masser af stil, klasse...
-Masser af hvad? -Klasse.
Men man vidste ikke...
om hun var bondsk eller fra Californien.
Ved du, hvor lang tid det tog at lave accenten om?
-Nej. -Det skal jeg sige dig.
Et år. Ved du hvordan?
Vi gav hende fransktimer.
Når hun kunne efterligne fransk...
kunne hun også efterligne engelsk.
Endelig arrangerede jeg en filmprøve for hende.
Natten før, jeg kunne have myrdet mig selv...
Natten før ringer telefonen. Jeg tager den.
Jeg siger: "OJ her." Hun siger: "Det er Holly."
"Du lyder så langt væk, Holly. Hvad er der?"
Hun siger: "Jeg er i New York."
Jeg siger: "Du skal til filmprøve."
Hun siger: "Jeg har aldrig været i New York."
Jeg siger: "Kom tilbage!"
Hun siger: "Det vil jeg ikke."
Jeg siger: "Hvad mener du? Hvad vil du have?"
Hun siger: "Det ved jeg ikke."
"Nårjeg ved det, sigerjeg det."
-Fred-skat... -Det er Paul-skat.
Kom ikke og sig, at hun ikke er en fupmager.
Du ved, hvad jeg mener.
Irving! Irving, skat, hvor har du været?
Mange tak.
Mike, skat, jeg prøvede at få fat i dig hele dagen.
Din telefondame svarer ikke.
Det er problemet med telefondamer.
Pas på, at din mor...
Hun har haft travlt.
Du ser vidunderlig ud.
Og efter alt det sagde hun...
Holly.
-Klokken, skat. -Hvad?
Hvad er klokken?
-Har du et ur? -Nej.
-Lad mig se, 1 8.45. -Tak.
Må jeg låne det?
Var det virkelig nødvendigt?
Det er en god fest. Hvem er alle disse mennesker?
Hvem ved? Rygtet spredes.
Det er i orden, ikke skat?
Forsyninger.
-Hvor sætterjeg det? -Derinde.
Holly?
Holly, skat!
-Hvad er det? -Mag Wildwood.
Hun er model, tro det eller ej, og dødkedelig.
Se på de godter hun medbragte.
Han er okay, hvis du kan lide flotte mænd, der ser rige ud...
og har en lidenskabelig personlighed.
Jeg mener den anden.
-Den anden? -Det er Rusty Trawler.
Rusty Trawler.
Han er den niende rigeste mand i Amerika under 50.
Det er imponerende, at du ved den slags.
Jeg holder styr på den slags.
-Undskyld. Du skylder mig 47... -Hold den et øjeblik, skat.
Mag, skat, hvad laver du her?
Jeg arbejdede ovenpå med Yunioshi.
Påsketøj til Bazaar.
Så kom disse to søde drenge og hentede mig.
Det var en fejltagelse. Mine telegrammer blev sendt forkert.
De tog det begge meget pænt.
Må jeg præsentere José Silva Pereira?
Han er fra Brasilien.
Frøken Golightly.
Det er pænt af dig at lade mig deltage i din fest.
Jeg er meget interesseret i nordamerikansk kultur.
Jeg har allerede set Frihedsgudinden...
og været på restauranten Automatique...
men det her er første gang, jeg er i et typisk nordamerikansk hjem.
Ville han ikke bare smelte i munden på dig?
Det her er Mr Rusty Trawler.
Frøken Golightly.
Du er ikke sur på mig, fordi jeg tog dem med, vel?
-Selvfølgelig ikke, skat. -Det glæder mig.
Hvem henter en bourbon til mig?
-OJ. -Ja?
-Vil du hente frøken Wildwood en drink? -Hvem er det?
Mr Berman, vi er vist ikke blevet præsenteret for hinanden...
men jeg er Mag Wildwood fra Wildwood i Arkansas.
Det er oppe i bjergene.
Bare lad som om du er hjemme.
Du skal ikke ulejlige dig selv.
Jeg observerer med glæde dit lands skikke.
Okay, gør du det.
Kom så, hr. Trawler.
Lad os se, hvad vi kan gøre for at underholde dig.
Åh nej.
Nej, nej, nej.
Jeg ville ikke flirte med dig.
I sidste øjeblik havde jeg...
Hør, det var ikke meningen, jeg ville flirte med dig.
-Ja? -Frøken Golightly?
Denne gang advarerjeg dig!
Jeg ringer afgjort til politiet denne gang!
Godaften!
Er det vigtigt?
Nej. Det er bare fyren ovenpå...
der klager over støjen.
Er han sur?
Han nævnte noget med at ringe efter politiet.
Åh, politiet... Politiet?
Det går ikke. Jeg må hellere finde frøken Wildwood og gå.
At tænke sig, jeg skulle finde en elsker...
på jagt efter en billig Hollywood-pige.
-Mag, skat, du er en plageånd. -Hold kæft!
Ved du, hvad der vil ske med dig?
Jeg slæber dig med i zoologisk have og mader dig til bøflerne.
Så snart jeg har drukket ud.
Pas på!
Undskyld.
Godaften, Ed.
-Det er Paul-skat. -Nå ja.
-Du kan huske Irving, ikke? -Ja, hej.
-Det er José. -Hyggeligt at møde dig.
-Det er pragtfuld at se dig. -Ja.
Juveltyve.
Sally hjælper mig med regnskaberne.
Jeg har slet ikke forstand på tal.
Jeg prøver desperat at spare nogle penge sammen.
Det lykkes bare ikke for mig.
Han får mig til at skrive alting ned.
Hvad jeg får, hvad jeg bruger.
Jeg havde en konto. Den blev lukket.
Han mener, det er bedre med kontanter, rent skattemæssigt.
En dag burde du omskrive denne bog til en roman.
Alting er der. Bare fyld detaljerne ind.
Det kunne være sjovt.
Nej, det trorjeg ikke.
Denne bog ville knuse hjerter.
"Hr. Fitzsimmons, toilettet $50."
"Minus $1 8."
"Reparation af sort satinkjole."
"Kattemad, 27 cents."
Sally, skat, hold op, du får mig til at rødme!
Du har ret med hensyn til Jack. Han er afgjort en rotte.
Jeg tror ikke, jeg kender andet end rotter.
Bortset fra Fred her.
Du synes, Fred er sød, ikke?
Det håberjeg, han er, for din skyld.
Giv mig et farvelkys.
Farvel, onkel Sally. Vi ses næste uge.
Farvel, onkel Sally.
Farvel, og glem ikke at sende den bog.
Det vil jeg ikke.
Hvad med vejrudsigten?
Åh, ja.
Der ventes snebyger denne weekend i New Orleans.
Der ventes snebyger denne weekend i New Orleans?
Er det ikke bare underligt?
Jeg vil vædde med, det ikke har sneet i New Orleans i årevis.
Jeg ved ikke, hvordan han finder på dem.
MIN VEN
Der var engang en meget dejlig og meget bange pige.
Hun boede alene, bortset fra en navnløs kat.
-Hej. -Hej.
-Hvad laver du? -Skriver.
Godt.
Hej.
-Hvad er der galt? -Det ved jeg ikke.
Det er sikkert ingenting.
Jeg vil se, om han stadig er her.
Se om hvem stadig er her? Hvad taler du om?
Se.
Jeg bemærkede ham i går eftermiddag.
Jeg ville ikke lyde neurotisk, men...
-når han er her igen i dag... -Hvem tror du, han er?
Det kunne være hvem som helst, men tanken strejfede mig, at...
Tænk hvis Bill får os overvåget, hva'?
Okay, jeg klarer det her.
Nej, lad være.
Hvis det er tilfældet, gør du det kun værre.
Jeg er forsigtig. Vent her.
Skat, lad være. Jeg synes ikke, du skulle.
Tag det roligt.
Jeg vil bare vide, hvad det drejer sig om.
Okay, hvad er du ude efter?
Jeg har brug for en ven.
Det er mig, det er hende...
det er hendes bror, Fred.
Er du Hollys far?
Hun hedder ikke Holly.
Hun var Lula Mae Barnes.
Indtil hun giftede sig med mig.
Jeg er hendes mand, Doc Golightly.
Paul Varjak.
Jeg er hestelæge... En dyreven.
Driver også noget landbrug, tæt ved Tulip i Texas.
Hendes bror, Fred, kommer snart ud af hæren.
Lula Mae hører til hjemme...
hos sin mand, bror og børn.
Børn?
Det er hendes børn.
Har hun fire børn?
Hør, min søn, jeg sagde ikke, hun var deres naturlige mor.
Deres egen pragtfulde mor, en pragtfuld kvinde...
gik bort d. 4. juli 1955...
tørkens år.
Da jeg giftede mig med Lula Mae, var hun 14 år gammel.
Man skulle ikke tro, at en på 14...
ville forstå, hvad det indebar.
Men tag Lula Mae, for eksempel.
Hun var et enestående menneske.
Jeg siger dig...
hun knuste vores hjerter, da hun løb hjemmefra.
Hun havde ingen grund til det.
Alt husarbejdet blev udført af hendes døtre.
Lula Mae kunne tage den med ro.
Den kvinde blev fed...
mens hendes bror voksede sig stor som en kæmpe...
og sådan så de bestemt ikke ud, da de ankom.
Et par vilde børn, var de.
Jeg tog dem i at stjæle mælk og kalkunæg.
De boede hos...
nogle onde, ligegyldige mennesker omkring 1 60 km. øst for Tulip.
Hun havde en grund til at løbe væk fra det hus.
Hun havde ingen til at forlade mit.
Hvad med hendes bror? Tog han ikke af sted?
Nej. Vi havde Fred hos os, indtil hæren tog ham.
Det er grunden til, at jeg kommer.
Jeg fik et brev fra ham.
Han kommer ud i februar. Jeg kommet for at hente hende.
Lula Mae hører hjemme hos hendes mand, børn og bror.
Øh?
Den gave der fulgte med ostekiksene. Vil du have den?
Jeg kunne aldrig forstå, hvorfor hun løb hjemmefra.
Sig ikke, hun ikke var lykkelig.
Hun snakkede som en skovskade...
og havde noget at sige om ethvert emne.
Bedre end radioen.
Den nat, hvorjeg friede, græd jeg som en pisket.
Hun sagde: "Hvorfor græder du? Vi skal jo giftes.
"Jeg har aldrig været gift før."
Jeg grinede og krammede hende.
"Har aldrig været gift før."
Hør, min søn, jeg har brug for en ven...
forjeg vil ikke overraske og skræmme hende.
Fortæl hende, at jeg er her.
Vil du gøre det, min søn?
Ja, selvfølgelig, Doc. Hvis du gerne vil have det.
Kom.
Okay.
Kommer.
Åh, skat, jeg var på vej ud.
Jeg er for sent på den.
Måske kan vi tage en drink i morgen.
Klart, Lula Mae...
hvis du stadig er her i morgen.
Åh, hvor er han?
Fred?
Du milde.
Lula Mae.
Skat, giver de dig ikke mad her? Du er så mager.
-Hej, Doc. -Jamen, Lula Mae...
Komme Guds rige!
Hvad er der i vejen? Er du okay?
Det trorjeg... Nej, jeg er ikke.
-Vil du hjælpe mig? -Hvis jeg kan.
Kom med os til busstationen.
-Hvad? -Han tror, jeg tager med tilbage.
Jeg kan ikke klare det alene.
Han er din mand.
-Nej, han er ikke. -Er han ikke?
Det blev annulleret, men han vil ikke acceptere det.
Vil du ikke nok, Fred. Jeg siger, du vinker farvel til os.
Lad være med at sige noget.
Bare mød os ude foran om en time. Vil du ikke nok?
Vent du her, skat. Jeg henter tasken.
Hvorfor køberjeg ikke nogle blade?
Fred, forlad mig ikke.
Må jeg bede om Deres opmærksomhed.
Afgang fra perron nummer 5, en gennemkørende bus til Dallas...
Philadelphia, Columbus, lndianapolis, Terre Haute...
St. Louis, Tulsa, Oklahoma City, Denison, Dallas.
Kom, Lula Mae. Det er os.
Doc, jeg tager ikke med dig.
Lad os nu gå. Jeg vil prøve at hjælpe dig med at forstå det.
Hjælp mig, Fred.
Jeg værdsætter din hjælp...
men det her angår Lula Mae og mig.
Klart, Doc.
Jeg elsker dig, Lula Mae.
Det ved jeg, du gør, og det er problemet.
Du har altid begået den fejl at prøve at elske vilde ting.
Du slæbte altid vilde ting med hjem.
En høg med en brækket vinge...
en voksen vildkat med et brækket ben...
Kan du huske det?
Der er noget...
Du må ikke give dit hjerte til en vild ting.
Jo mere du gør det, des stærkere bliver de...
indtil de er stærke nok til at flyve op i et træ...
så til højere træer, og så op til skyerne.
Der er noget, jeg må fortælle dig.
For et par uger siden fik jeg et brev fra Fred.
Fra Fred? Han er okay, ikke?
Han har det fint, vil jeg tro.
Han kommer ud af hæren i februar.
-Det var det, han ville fortælle. -I februar?
Det er kun om fire måneder.
Du må komme tilbage.
Du hører hjemme hos os.
Doc, du må forstå, at jeg ikke kan komme tilbage.
Du må forstå, hvad jeg siger.
Jeg vil ikke presse dig, men jeg skal gå.
Hvis du ikke tager med...
må jeg fortælle unge Fred...
at han må finde et andet sted at tage hen.
Skriv ikke det til ham.
Jeg skriver til ham og siger, han skal være hos mig.
Jeg vil tage mig af ham.
Det er skørt, Lula Mae.
Doc, lad være med at kalde mig det. Jeg er ikke Lula Mae længere.
Okay, Lula Mae.
Jeg håber, du ved, hvad du gør.
Hold øje med hende, vil du, min søn?
Sørg for at hun får noget at spise engang imellem.
Selvfølgelig, Doc.
Så mager.
Doc, prøv at forstå.
Jeg elsker dig, men jeg er ikke Lula Mae længere.
Det erjeg ikke.
Vil du vide det værste, skat?
Jeg er stadig Lula Mae.
Fjorten år, stjæler kalkunæg, og løber gennem en tornebusk.
Men nu kalderjeg det for at have det slemt rødt.
Det er for tidligt at tage til Tiffany's.
Det næstbedste er vel at tage en drink.
Ja, jeg må virkelig have en drink.
-Køber du en til mig, Fred, skat? -Selvfølgelig.
Lov mig, at du ikke tager mig hjem, førjeg er fuld.
Førjeg er meget fuld.
Synes du, hun er talentfuld?
-Dybt og vigtigt talentfuld? -Nej.
Underholdende og overfladisk talentfuld, ja...
men dybt og vigtigt, nej.
Du godeste.
Synes du, hun bliver godt betalt?
Åh, afgjort.
Lad mig sige dig en ting.
Hvis jeg havde hendes penge, ville jeg være rigere, end hun er.
-Hvorfor tror du det? -Jeg ville beholde slikbutikken.
Gamle Sally Tomato, det er min slikbutik.
Jeg vil altid beholde Sally.
Derfor ville jeg være rigere, end hun er.
Vi må hellere få lidt luft.
Tom, Dick og Harry... Nej. Rettelse.
Hver Tom, Dick og Sid, Harry var hans ven.
Enhver Tom, Dick og Sid tror, at hvis han tager en pige ud til middag...
vil hun spinde som en lille kat på hans skød, ikke?
Jeg er faktisk blevet taget ud til middag...
af 26 forskellige rotter i løbet af de sidste to måneder.
27, hvis du medregner Benny Shacklett...
der på mange måder er en superrotte!
-Jeg glemte min nøgle. -Jeg ringede på hos Yunioshi.
Vil du vide noget sjovt?
På trods af, at disse rotter hoster op...
med $50 til toilettet som små dukker...
så harjeg ni dollars mindre på bankkontoen...
end jeg havde for seks måneder siden.
Så, min kære Fred...
jeg har taget en meget alvorlig beslutning her til aften.
Hvad er det?
Jeg vil ikke længere arbejde i marken.
-Tillykke. -Det er frygteligt...
både økonomisk og socialt...
og jeg holder op med det.
Denne gang ringerjeg til politiet, brandvæsnet...
og New Yorks Boliganvisning...
og, om nødvendigt, Sundhedsstyrelsen!
Stille. Vil du vække hele huset?
Som frøken Golightly sagde, før hun blev afbrudt så uforskammet...
Frøken Golightly bekendtgør hendes hensigt om...
at hellige hendes ikke ubetydelige talenter...
til den umiddelbare indfangen, og medfølgende ægteskab...
til hr. Rutherford.
Rusty, for sine venner, af hvilke han sikkert har mange.
-Trawler. -Hvem?
Rusty Trawler. Du mødte ham til mit selskab.
Han kom sammen med Mag Wildwood.
Ikke den smukke latinske type...
den anden, den der ligner en gris.
Husker du?
Den niende rigeste mand i Amerika under 50?
Sporerjeg en anelse af misbilligelse i dine øjne?
Surt show, min ven, fordi sådan bliver det.
Hej, kat.
Holly, du er fuld.
Det er sandt.
-Fuldstændig sandt, men irrelevant. -Hvad laver du?
Så jeg synes, vi skulle skåle...
for den nye fru Rusty Trawler.
-Mig! -Tag det roligt.
Hvad er der, tror du ikke, jeg kan gøre det?
Fortæl mig det. Tror du ikke, jeg kan?
Du hørte, hvad Doc sagde.
Min bror kommer ud i februar.
Doc vil ikke tage ham tilbage. Det er op til mig nu.
Jeg ved ikke, hvorfor du ikke kan forstå det.
Jeg har brug for penge, og jeg vil gøre alt for at få dem.
Så...
på dette tidspunkt næste måned, erjeg den nye fru Rusty Trawler.
Det synes jeg, vi skulle skåle på.
Det hele er drukket. Er det ikke ærgerligt?
Har du noget whiskey ovenpå?
-Du har fået nok. -Af sted. Hent whiskeyen.
Jeg vil betale dig for den.
-Holly... -Nej, du misbilliger mig...
og jeg tager ikke imod drinks fra herrer, der misbilliger mig.
Jeg vil betale for min egen whiskey, glem ikke det.
Holly.
Jeg tager ikke imod drinks fra misbilligende herrer.
Særligt ikke fra misbilligende herrer, der lever af andre damer.
Tag dem.
Du burde være vant til at tage imod penge fra damer.
Hvis jeg var dig, ville jeg være mere forsigtig med pengene.
Rusty Trawler er for hård en måde at tjene dem på.
Det burde tage dig præcis fire sekunder at komme herfra hen til døren.
Jeg giver dig to.
City-banken - PAUL VARJAK PRÆCIS $50
RUSTY TRAWLER GIFTER SIG FOR FJERDE GANG
Playboy ægter arving: Siger hun er den rette.
Hej.
Jeg ville tale om forleden aften...
jeg så avisen, og...
jeg er faktisk lidt flov over det...
men siden det angår dig, ville jeg tale med dig om det ansigt til ansigt.
Hvad?
Åh, ørepropperne.
Jeg kan ikke sige det hele en gang til.
Jeg er kommet for at blive gode venner igen.
Som et ekstra overtalelsesmiddel harjeg alle mulige nyheder.
Må jeg kommme ind?
Det må du vel. Øjeblik. Harjeg natkjole på?
Nej, jeg har ikke. Vil du vende dig om et øjeblik?
Nej. Det er en banal ting at sige.
Jeg vil selv vende mig om.
Kom ind.
Har du set avisen?
Mener du Rusty?
Ja. Jeg ved alt om det.
Ham havde jeg udvalgt dårligt, ikke?
Jeg troede, han var en rotte, men han var en superrotte hele tiden.
En superrotte i en rottes klæder.
Du har ikke engang hørt det bedste.
Ikke alene var han en superrotte...
han var også ruineret.
Ruineret! Jeg mener, ikke en øre.
Hans familie har penge, men personligt er han ruineret.
Det viser sig, han skylder $700.000.
Kan du forestille dig, at nogen skylder $700.000?
$43, ja.
Derfor har han besluttet at gifte sig med dronningen af grisefolket.
Jeg skal sige dig en ting, Fred, jeg ville gifte mig...
med dig for dine penge når som helst.
-Vil du giftes med mig for mine? -Når som helst.
Det er vist heldigt, at ingen af os er rige.
Ja.
Fred, skat, jeg er glad for at se dig.
Hvad har du lavet?
Skrevet, for det meste.
Jeg solgte en historie. Jeg fik besked her til morgen.
Det er vidunderligt!
Men...
hvad siger din indretningsarkitektven til det?
Skulle du ikke gemme dit talent til den store succes?
Ved du hvad?
Jeg har ikke fortalt hende det endnu.
Hvorfor tager vi ikke en drink...
eller går en tur for at fejre det?
Okay.
Der er noget champagne i køleskabet.
Åbn den, mens jeg tager tøj på, ikke?
Okay.
Jeg har aldrig før drukket champagne inden morgenmaden.
Til morgenmad ved adskillige lejligheder...
men aldrig inden.
Jeg har en strålende idé.
Vi kan gøre ting, vi aldrig har gjort før hele dagen.
Vi skiftes. Først dig, så mig.
Selvfølgelig kan jeg ikke tænke på noget, jeg aldrig har gjort.
Jeg har aldrig gået en tur om morgenen.
Ikke i New York.
Jeg har gået her klokken seks...
men det anserjeg for nat.
-Synes du, at det tæller? -Klart. Nu er vi lige.
-Elsker du den ikke bare? -Elsker hvad?
Tiffany's.
Er den ikke vidunderlig?
Der kunne ikke ske noget dårligt...
sådan et sted, vel?
Jeg er fuldstændig ligeglad med juveler, bortset fra diamanter.
Ligesom den.
Hvad synes du?
Tja...
Jeg synes, det er vulgært at gå med diamanter, inden man er 40.
Du har ret, men i mellemtiden skulle du have noget.
Jeg venter.
Nej. Jeg køber en gave til dig.
Du købte et farvebånd til skrivemaskinen, der bragte held.
Men det er dyrt hos Tiffany's.
Jeg har min check og ti dollars.
Jeg ville ikke lade dig indløse din check.
Men en gave til ti dollars eller mindre vil jeg acceptere.
Selvfølgelig ved jeg ikke, hvad vi kan finde her for ti dollars.
Kan jeg hjælpe?
Måske. Vi leder efter en gave til damen.
Så gerne, sir.
Var der noget specielt, De havde tænkt Dem?
Vi overvejede diamanter.
Damen mener...
at diamanter er vulgære til hende.
Jeg synes, de er pragtfulde til ældre kvinder...
men de passer ikke til mig, hvis De forstår?
Selvfølgelig.
Jeg burde også forklare, at der er et andet problem.
Et financielt problem.
Vi har kun råd til at bruge et indskrænket beløb.
-Må jeg spørge hvor begrænset? -$1 0.
$1 0?
Intet beløb derover, nej.
Javel.
Har De noget til $1 0?
Ærlig talt, frue, indenfor den prisklasse...
er vareudvalget temmelig begrænset.
Jeg tror dog, vi måske har, lad mig se...
En nyhed, forstår De...
Til damer og herrer, der har alting...
en telefondrejepind i ægte sølv.
Den koster $6,75 inklusive moms.
En telefondrejepind i ægte sølv.
Ja, sir. Den koster $6,75, inklusiv moms.
Det er den rigtige prisklasse, men jeg må sige...
at jeg havde håbet på noget mere, hvad skal jeg sige...
romantisk.
Hvad synes du?
En telefondrejepind i sølv?
Jeg synes, den er flot, men De forstår, vel?
Nå, vi prøvede, men...
Vi kunne få noget indgraveret, ikke?
Ja, helt afgjort.
Ja, bestemt.
Problemet er, at man først skal købe noget...
for at have et objekt, på hvilket indgraveringen skal placeres.
Kan De se vanskeligheden?
Jamen...
vi kunne få denne her indgraveret, ikke?
Det ville være vældig smart.
Jeg formoder, at den ikke blev købt hos Tiffany's?
Nej.
Faktisk blev den købt sammen med...
faktisk lå den indeni en...
en pakke ostekiks.
Javel.
Følger der stadigvæk gaver med ostekiks?
-Åh, ja. -Det er rart at vide.
Det giver én en følelse af solidaritet...
sammenhængende med fortiden, den slags.
Ville Tiffany's virkelig indgravere den for os?
Ville de ikke føle det...
under deres værdighed?
Det er temmelig usædvanligt...
men De vil se, at Tiffany's er meget forstående.
Hvis De vil give mig initialerne...
trorjeg, vi kunne have den klar til Dem i morgen.
Sagde jeg ikke, det var et vidunderligt sted?
Hvad er det for et sted?
Du ville sidde ned. Det er et offentligt bibliotek.
-Har du aldrig været her? -Nej. Det er to nye ting.
-Jeg kan ikke se nogle bøger. -De er derinde.
Kan du se?
Hver af de skuffer er fyldt med små kort.
Hvert lille kort er en bog eller en forfatter.
Det er fascinerende.
V-a-r-j-a-k.
Virkelig?
Se. Er det ikke pragtfuldt?
Der er du i et offentligt bibliotek.
"Varjak, Paul. Ni Liv. "
Så en masse numre.
Har de virkelig selve bogen?
Selvfølgelig. Denne vej.
Nummer 57. Det er os.
57, tak. Ni Liv af Varjak, Paul.
Har du læst den? Den er pragtfuld.
-Desværre ikke. -Det skulle du. Han skrev den.
Han er selveste Varjak, Paul.
Hun tror ikke på mig.
Vis hende dit kørekort eller Diner's Club kreditkort, eller noget.
Han er forfatteren. På ære og hånden på hjertet.
Vil De venligst sænke stemmen?
Underskriv den.
Ville det ikke være rart og gøre den mere personlig?
Virkelig, frøken...
Kom nu. Vær ikke så snerpet, underskriv den.
Hvad skal jeg skrive?
Noget sentimentalt, synes jeg.
Hvad laver De? Hold op!
-De ødelægger offentlig ejendom. -Hvis De har det på den måde.
Kom. Lad os komme ud herfra.
Jeg synes ikke, stedet her er halvt så rart som Tiffany's.
Har du nogensinde stjålet noget fra et supermarked...
da du var barn?
Nej. Jeg er den følsomme, boglige type. Har du?
Det plejede jeg. Jeg gør det nu og da for at holde det ved lige.
Kom nu. Vær nu ikke en kylling.
Kom. Du har aldrig gjort det, og det er din tur.
Jeg kan ikke se.
Hej, kat.
Er damen i huset hjemme?
Holly?
Har du noget slik?
Du er skør. Det ved du godt, ikke? Men jeg elsker dig alligevel.
-2-E. -Ja?
Jeg må tale med dig.
Okay.
Vil du have en drink?
Hvis dette er en alvorlig samtale...
og det erjeg bange for, det er...
må du tage den latterlige maske af...
ellers må jeg også tage en på.
2-E, hør.
Hvad er der i vejen? Pigeproblemer?
Er det det?
Åh, jeg forstår.
Det er ikke noget alvorligt.
Jeg havde faktisk forventet det.
Jeg kan ikke sige, jeg kan lide det, men det var forventet.
-Hvem er hun? -Det har ikke noget at gøre med hende.
Det er mellem dig og mig.
Så er det alvorligt.
Javel.
2-E, du er en meget stilfuld pige.
Kan vi afslutte det på en stilfuld manér?
-Afslutte det? -Ja.
Jeg tror...
at kærligheden har smilet på Andy Hardy.
Lad mig se...
en servitrice?
En salgsassistent?
Nej. Hun må være rig, ikke, Paul?
En, der kan hjælpe dig.
Rent faktisk...
er hun en pige der ikke kan hjælpe nogen, ikke engang sig selv.
Men jeg kan hjælpe hende, og det er rart til en afveksling.
Okay.
Jeg forstår.
Lad mig sige dig en ting, Paul.
Jeg er en meget stilfuld pige.
-Hvad laver du? -Skriver en check.
Se ikke så forvirret ud.
Du har da set mig skrive checks ud før.
"Udbetales til Paul Varjak $1 000."
Tag hende et sted hen i en uge.
Du har ret til en betalt ferie.
Sådan er dine rettigheder på arbejdsmarkedet, skat.
Hvis du var virkelig smart...
ville du og drengene organisere jer i en fagforening.
Sådan opnår man alle frynsegoderne:
sygesikring, pension...
og arbejdsløshedsforsikring, når man er...
hvordan skal jeg udtrykke det, mellem opgaver?
Tak fordi du gjorde det nemmere for mig.
Vær ikke latterlig, skat.
Tag checken...
og ring til din pige.
Nej, tak.
Jeg har min egen check.
Når du finder en ny forfatter at hjælpe...
så prøv at finde en på min størrelse.
Så behøver du ikke at lægge ærmerne op.
Holly!
Hej.
-Hvad laver du? -Undskyld.
Undskyld.
Du ligner en pige, jeg kender, der hedder Holly.
Virkelig?
Undskyld.
Hej.
Hvad vil du?
Jeg vil tale med dig.
Jeg har travlt.
-Hvad laver du? -Læser.
"Sydamerika: Det rige og forjættede land"?
Den er meget interessant.
Lad os komme ud herfra.
Jeg vil tale med dig.
Hvad er der i vejen? Hvad er der sket?
Fred, vil du ikke nok lade mig være i fred?
Holly...
Jeg elsker dig.
-Hvor skal du hen? -På toilettet.
-Hvad er der i vejen med dig? -Slip mig.
-Nej. -Fred, slip mig.
Lad os få en ting på det rene.
Jeg er ikke Fred...
og heller ikke Benny Shacklett.
Jeg hedder Paul, Paul Varjak, og jeg elsker dig.
-Slip mig. -Ikke før vi har styr på det.
Hvad er det med Sydamerika?
Hvis jeg gifter mig med en sydamerikaner...
må jeg hellere lære noget om landet.
-Giftes? Hvilken sydamerikaner? -José.
-Hvem er José? -José de Silva Pereira.
Hvem er José de Silva Pereira?
Du mødte ham, Mag Wildwoods ven.
Ham der så godt ud, som kom sammen med Rusty.
Du vil ikke tro det...
men han er ikke alene rig og flot...
han er fuldstændig vild med mig.
-Du er skør. -Tror du, du ejer mig?
Det er lige det.
Det er, hvad alle altid tror...
men de tager fejl.
Hør, jeg er ikke alle.
Eller erjeg?
Er det, hvad du virkelig synes?
At jeg ikke er anderledes end alle dine rotter og superrotter?
Vent.
Hvis det er...
Hvis det er, hvad du virkelig tror...
Der er noget, jeg vil give dig.
Hvad er det?
$50 til toilettet.
Dette sted er så rodet...
-jeg kunne ikke overskue det alene. -Der er en besked.
Nej.
Olé.
Godaften, hr. Yunioshi.
Godaften, Paul.
Godaften.
Du må hjælpe mig.
Holly.
Holly. Holly.
Holly.
-Holly. Holly. -Slip mig. Nej!
Holly.
-Holly. -Fred. Fred.
Holly.
Nej! Nej!
Fred.
-Hvad gjorde du ved hende? -Ingenting.
Der kom et telegram, og så denne...
smadren af alting og opføren sig sindssygt. Det er skræmmende.
Jeg kan ikke tåle en offentlig skandale.
Mit navn, min stilling, min familie.
Kommer politiet igen?
Det er ikke forbudt at ødelægge sin egen lejlighed.
-Hvor er telegrammet? -Der er det.
"Modtog besked om at unge Fred blev dræbt...
"i et biluheld, Fort Riley i Kansas.
"Din mand og dine børn deler din sorg, vort fælles tab.
"Brev følger. Kærlig hilsen, Doc."
Hendes bror Fred.
Var hun og broren meget tæt på hinanden?
Ja.
Hvad kan man gøre?
Prøve at hjælpe hende.
Jeg prøvede. Det hjalp ikke meget.
Har du en ranch i Brasilien?
Ja.
Godt. Det vil hun synes om.
Du må hellere gå derind.
Med JETFLY TIL BRASILIEN
-Hej. -Hej.
Jeg fik dit telegram. Hvordan vidste du, hvorjeg var?
Jeg ringede og spurgte overalt...
og så prøvede jeg telefonbogen.
Jeg er glad for, du kom.
-Du ser godt ud. -Synes du?
Jeg er fed, og jeg har ikke fået ordnet håret...
men jeg er virkelig lykkelig. Det kan sikkert ses.
Du ser selv vældig godt ud.
Jeg har et job. Jeg har skrevet en smule.
Jeg har læst tre af dine historier.
To i The New Yorker og en i det sjove, lille blad.
Vil du ikke sidde ned?
Tak.
-Jeg er begyndt at strikke. -Det kan jeg se.
Den bliver sikkert pæn, når den er færdig.
Jeg er ikke helt sikker.
José købte tegninger til en ranch.
Jeg har på fornemmelsen...
at de måske er blev byttet ud med min strikkeopskrift.
Det er muligt, at jeg strikker en ranch!
Jeg kan ikke beskrive, hvor ovenud lykkelig jeg er.
Hvad er det?
Portugisisk, et meget svært sprog.
4000 uregelmæssige verber.
Imponerende. Hvad betyder det?
"Jeg tror, du er i ledtog med slagteren."
Holly, hvad drejer det sig om?
Hvorfor ville du se mig?
José er i Washington...
så jeg ville invitere dig over.
Jeg har sagt farvel til alle de andre, jeg holder af.
Skal du rejse?
Rio, i morgen.
Jeg har flybilletten, Jeg har endda sagt farvel til Sally.
Flyver José med dig?
Vi skal på forskellige fly.
Han synes, det er forkert at rejse sammen.
Hans familie er vigtig...
så han bekymrer sig om den slags.
Jeg tænkte, jeg ville vise mig og lave middag til os.
Det bliver sjovt at spise hjemme.
Sagde jeg, hvor ovenud lykkelig jeg er?
Ja.
Så du skal giftes?
Han har ikke helt sagt alle ordene.
Mener du alle fire?
Det er, hvor mange ord der skal til.
"Skal vi gifte os?"
Vi gifter os. Det ved jeg.
I kirken, og hans familie vil være der...
derfor venter han sikkert, til vi kommer til Rio.
Tror du, den prøver at fortælle os noget?
Jeg håber, du kan lide kylling med ris og chokoladesovs.
Det er en indisk klassiker.
For tre måneder siden kunne jeg ikke lave røræg.
Er du okay?
Du godeste, skat. Jeg ville imponere dig.
Altså...
jeg er alligevel ikke så glad for kylling med sovs.
Hvorfor går vi ikke ud og spiser en afskedsmiddag?
Det ville være sjovt, hvis jeg kan gå sådan her.
År frem i tiden...
venderjeg tilbage.
Mig og mine ni brasilianske unger.
De vil selvfølgelig være mørke ligesom José,
men de vil have smukke, grønne øjne.
Jeg tager dem med tilbage, fordi de må se det her.
Åh, jeg elsker New York.
Hvorfor tager du så af sted? Hvad får du ud af det?
Jeg ved, hvad du tænker. Jeg bebrejder dig ikke.
Jeg har altid vidst lige, hvad jeg skulle sige.
Men bortset fra Doc og dig, er José den første ikke-rotte.
Ikke, at han er den eneste ene for mig.
Han er for sippet og forsigtig til at være den ideelle mand.
Kunne jeg vælge hvem som helst, valgte jeg ikke José.
Nehru, måske, eller Albert Schweitzer.
Eller Leonard Bernstein.
Men jeg er vild med José.
Jeg ville holde op med at ryge, hvis han bad mig om det.
Kom, skat, lad os spise. Det er ved at blive sent.
Jeg skal af sted i morgen, og jeg har ikke pakket.
José skulle ikke tro, jeg er sådan en pige der mister nøglen...
så jeg fik lavet 26 af dem.
Vent. Jeg har en bedre idé.
En slags afskedsgestus.
Nogen må have vrikket låsen op.
Snu djævel, ham Yunioshi.
Vågn op! Briterne kommer!
-Eller, i dette tilfælde, brasilianerne. -Nemlig.
-Jeg mangler stadig at tørre det ris op.
Ved du hvad?
Der!
Dér er hun! Den eftersøgte kvinde!
Groenburger. Narkotikapolitiet.
-Hvad mener du? -Hvad foregår der?
-Hvorfor spørger du ikke din chef? -Hvilken chef?
Sally Tomato. Spørg ham. Kom.
Led endelig efter narkotika! Her er masser af narkotika!
STATION 19
-Hvad hedder du? -Varjak.
Stille derovre!
Paul Varjak. V-A-R-J-A-K.
-Hov! -Skrid!
Ud!
Jeg er forfatter.
F-O-R-F-A-T-T-E-R.
-En, tak. -En ad gangen.
Godt.
-Vent nu lidt. -Jeg kan ikke besvare alle spørgsmål.
-En ad gangen. -Hold så op.
Hvorfor begynder du ikke?
Overbragte du hemmelige beskeder?
Selvfølgelig ikke.
Jeg mødtes bare med hr. O'Shaughnessy...
og gav ham vejrudsigten.
Spørg ikke mig, hvad det drejer sig om.
Besøgte du Tomato?
Hver uge. Hvad er der galt i det?
Tomato er en del af narkotikasyndikatet.
Han har aldrig nævnt narkotika.
Disse frygtelige mennesker bliver ved med at forfølge ham.
Han er en følsom mand.
-En kær, gammel mand. -Så du er uskyldig?
-Selvfølgelig. -Hvad har du tænkt dig at gøre?
-Hvad mener du? -Hvem er din advokat?
Det ved jeg ikke.
Hr. O'Shaughnessy, trorjeg.
Hr. O'Shaughnessy!
Kom væk herfra!
-Okay, kom så! -Af sted.
-Kom så. -Hr. O'Shaughnessy?
-Hold kæft! -Ind med dig!
GLAMOUR-PIGE RYGER IND
TOMATOS TOMAT PLUKKET AF POLITIET
Glamour-pige anholdt i narkorazzia
-Ja. -Hr. Paul Varjak?
-Ja. -Klar med hr. Berman i Hollywood.
Det koster tre dollars for de første 3 minutter.
Hallo?
OJ Berman her. Hvem er det?
-Det er Paul Varjak. -Rart at tale med dig.
Varjak. V-A-R-J-A-K.
Jeg er en af Hollys venner. Vi mødtes til et selskab.
-Hvem? -Paul. Paul Varjak.
V-A-R...
Hr. Berman, det er Fred.
Åh, Fred-skat, hvad?
Du ringer angående pigen, ikke?
Alt er under kontrol. Tag det helt roligt.
Jeg talte med min advokat i New York.
Jeg sagde, han skulle tage sig af det...
men holde mit navn udenfor.
-Hvad? -Jeg vil ikke indblandes, okay?
-Kan De høre mig? -Det lyder, som om De er i en tunnel.
Det er min overordnede telefon.
-Hvad? -Overordnede telefon!
Hun kan løslades mod en kaution på $1 0.000.
Min advokat kan hente hende klokken 1 0.00. Det her kan du gøre.
Bryd ind i hendes usle lejlighed...
hent alt hendes møg.
Hent hende og indkvarter hende...
på et hotel under falsk navn.
Hold hende væk fra journalisterne.
Vil du gøre det?
Selvfølgelig, hr. Berman.
-Jeg værdsætter virkelig... -Glem det.
Jeg skylder hende noget.
Ikke at jeg virkelig skylder hende noget...
men hun er skør.
Hun er en fupmager.
Hun er en virkelig fupmager.
-Ved du, hvad jeg mener? -Ja, jeg ved, hvad De mener.
-Tak, hr. Berman. Mange tak. -Okay!
Opfør dig ordentligt!
Sikken nat.
Jeg brød ind i lejligheden, mens du var væk.
Clayton Hotel, chauffør. 84th og Madison.
OJ synes, du bør holde lav profil i et stykke tid.
Jeg har dine ting i bilen, inklusiv din kat. Han er forhåbentlig okay.
Ja.
Hej, kat.
Stakkels fjog uden et navn.
Skat, fandt du den flybillet?
-Her. Vi kan få pengene igen. -Laver du grin?
Hvad er klokken?
-Lidt over 1 0. -Godt.
Idlewild Lufthavn, chauffør.
-Det kan du ikke gøre. -Hvorfor ikke?
Du forstår ikke. Du er under anklage.
Hvis du forsvinder, låser de dig inde.
Vær ikke latterlig.
Jeg er snart gift...
med Brasiliens fremtidige præsident.
Det vil give mig diplomatisk immunitet.
Det ville jeg ikke være sikker på.
Hvad er der, skat?
Jeg har en besked til dig.
Åh, jeg forstår.
Bragte han den selv over...
eller blev den smidt under døren?
En fætter.
Vil du give mig min taske, skat?
En pige kan ikke læse den slags uden hendes læbestift.
Læs den for mig, skat.
Jeg tror ikke, jeg kan klare...
Vil du have, jeg skal gøre det?
Okay.
"Min kære lille pige...
"Jeg elskede dig, velvidende du ikke var som andre.
"Forstå min fortvivlelse...
"da jeg opdagde på en så brutal og offentlig manér...
"hvor anderledes du er fra den slags kvinder...
"en mand i min stilling kunne ønske at have som kone.
"Jeg finder dine nuværende omstændigheder sørgelige...
"og kan ikke få mig selv til...
"også at fordømme...
"den fordømmelse der møder dig...
"så jeg håber, du ikke vælger at fordømme mig.
"Jeg må beskytte min familie og mit navn.
"Jeg er en kujon, når det gælder de institutioner.
"Glem mig, smukke barn, og må Gud være med dig.
"José."
Nå...
Han er i det mindste ærlig.
-Det er næsten rørende. -Rørende!
Så ligefrem.
Han siger, han er en kujon.
Okay! Han er ikke en almindelig rotte, endsige en superrotte.
Han er bare en bange, lille mus.
Men, åh...
Fandens!
Så meget for Sydamerika.
Du ser heller ikke ud som en sydamerikansk dronning.
-Clayton Hotel. -Idlewild.
Hvad?
Flyet går klokken 1 2. Jeg tager med det.
Holly, det kan du ikke.
Hvorfor ikke? Jeg halser ikke efter José, hvis det er, hvad du tror.
Det eneste, han bliver præsident for, er ingenting.
Hvorfor spilde en flybillet?
Desuden harjeg aldrig været i Brasilien.
Skat, sid ikke der og se sådan på mig.
Jeg tager af sted.
De ønsker bare...
jeg skal vidne imod Sally.
Ingen har i sinde at lægge sag an imod mig.
For det første, har de ikke en chance.
Jeg er færdig med denne by.
I hvert fald i et stykke tid.
Man kan komme til at stå i en skygge, så man mister sin kulør.
Alle salonerne i byen kommer til at lukke tidligt.
Jeg skal sige dig noget.
Når du kommer tilbage...
så ring til New York Times, eller hvem man ringer til.
Send mig en liste over de 50 rigeste mænd i Brasilien.
De 50 rigeste.
-Jeg lader dig ikke gøre det. -Gør du ikke?
Holly, jeg er forelsket i dig.
-Og hvad så? -Og hvad så?
En hel masse!
-Jeg elsker dig. Du tilhører mig. -Nej.
-Mennesker tilhører ikke andre. -Selvfølgelig gør de det.
Ingen sætter mig i et bur.
Jeg sætter dig ikke i et bur. Jeg vil elske dig.
-Det er den samme ting. -Nej, det er ikke!
-Holly! -Jeg er ikke Holly.
Jeg er heller ikke Lula Mae. Jeg ved ikke, hvem jeg er!
Jeg er som katten.
Et fjog uden et navn. Vi tilhører ikke nogen.
Vi tilhører ikke engang hinanden.
Stop taxaen.
Hvad synes du?
At dette burde være det rette sted for en hård fyr som dig:
Affaldsbøtter og rotter.
Skrid!
Smut så med dig! Forsvind!
Lad os køre.
Chauffør...
kør ind til siden.
Ved du, hvad der er galt med dig, frøken Hvem-Du-End-Er?
Du er en kylling. Du er ikke modig.
Du er bange for at sige: "Okay, livet er virkeligt."
Mennesker forelsker sig.
Mennesker tilhører hinanden...
fordi det er den eneste mulighed, man har for at blive lykkelig.
Du kalder dig selv for en fri ånd, en vild ting.
Du er skrækslagen for, at nogen skal sætte dig i et bur.
Du er allerede i det bur, skat. Du har selv bygget det.
Det er ikke omgrænset af Tulip i Texas i vest...
eller Somalia i øst.
Det er overalt.
Uanset hvor langt du løber, så løber du ind i dig selv.
Her. Jeg har båret rundt på den her i månedsvis.
Jeg vil ikke have den længere.
Her, kat!
Kat!
Hvor er katten?
Det ved jeg ikke.
Kat!
Kom her.
Kat!
Slut