Hallå där.
Gullet, vad menas med det här?
Oj, hej.
Miss Golightly.
En vacker dag... En vacker dag...
Miss Golightly.
Vad tog det åt dig?
Du går till damrummet och sedan är du försvunnen.
-Harry... -Harry var den andra killen.
Jag heter Sid Arbuck. Du gillarju mig.
Jag protesterar!
Raring, förlåt, men jag har tappat nyckeln.
Det varju två veckor sedan.
Du kan inte hålla på och ringa på hos mig.
Du stör mig! Du måste skaffa en nyckel!
Men jag tappar dem ju bara.
Snälla, du gillarju mig. Det vet du.
Jag avgudar er, mr Arbuck...
-men god natt. -Vänta. Vad gör du?
Du gillar mig. Jag är omtyckt.
Du gillar mig. Det vet du.
Jag betalade notan för fem personer.
Dina vänner, som jag aldrig träffat.
När du bad om småpengar till damrummet...
gav jag dig 50 dollar.
Det ger mig rättigheter.
Om 30 sekunder ringerjag polisen!
Hela tiden störningar! Jag kan inte sova!
Jag måste få vila! Jag är konstnär!
Jag kallar på sedlighetsroteln!
Var inte arg. Jag ska inte göra om det.
Om du lugnar ner dig...
kanske jag låter dig ta de där bilderna.
När?
Någon gång.
När som helst.
God natt.
Förlåt att jag stör. Jag kunde inte öppna dörren.
De måste ha skickat nyckeln till övervåningen.
Jag kunde inte öppna ytterdörren.
Jag sa just att de måste ha skickat fel nyckel.
Jag kunde inte öppna ytterdörren. Förlåt att jag väckte dig.
Det gör inget.
Det kan hända vem som helst, ofta. God natt.
Jag vill inte...
Jag vill inte störa, men skulle jag kunna...
få låna telefonen?
Visst.
Varför inte?
Tack.
Det var en...
trevlig liten lya det här.
-Är du också nyinflyttad? -Jag har bott här i ungefär ett år.
Telefonen är där borta.
Den var det förut.
Nu minns jag.
Jag stoppade den i resväskan för att dämpa ljudet.
Förlåt mig.
-Är han okej? -Ja.
Visst. Han är okej, eller hur, katten?
Stackars gamla katt.
Stackars kräk. Stackars namnlösa kräk.
Jag har inte rätt att ge honom ett namn.
Vi äger inte varandra. Vi möttes bara en dag.
Jag ska inte äga någonting...
förrän jag hittar ett ställe som jag passar ihop med.
Jag vet inte var det finns, men jag vet hur det ser ut.
Det är som Tiffany's.
Tiffany's? Menar du smyckebutiken?
Just det.
Jag är galen i Tiffany's.
Du.
Du vet de dagar då man känner sig under?
Under? Du menar väl nere?
Nej.
Nere är man när man är tjock eller när det regnar.
När man är ledsen.
Att vara under är fruktansvärt.
Man är plötsligt rädd utan att man vet varför.
-Får du någonsin den känslan? -Visst.
För mig finns det bara en sak som hjälper då...
och det är att ta en taxi till Tiffany's.
Då blirjag lugn direkt.
Dess tystnad och stolthet.
Ingenting ont kan hända där.
Om jag bara kunde hitta ett ställe...
som påverkar mig som Tiffany's, då...
Då skulle jag köpa möbler och ge katten ett namn.
Förlåt. Du ville någonting.
Telefonen.
Jag skulle träffa någon.
Detta är väl torsdag morgon kl. 1 0?
Jag har precis kommit från Rom och är lite osäker.
Torsdag. Är det torsdag idag?
-Jag tror det. -Det är inte sant!
Det är fruktansvärt.
Vad är det som är så fruktansvärt med torsdagar?
Jag minns aldrig när de kommer.
På onsdagar läggerjag mig oftast inte...
eftersom jag måste hinna med 1 0.45-tåget.
De är så noga med besökstider.
Raring, vill du titta under sängen...
efter ett par krokodilskor?
Javisst.
Jag måste göra någonting åt mitt utseende.
Jag kan inte komma till Sing Sing med ett grönt ansikte.
Sing Sing?
Ett fånigt namn på ett fängelse.
Jag menar, det låter mer som ett operahus.
Svarta, krokodilskinn.
Varje besökare anstränger sig för att se så bra ut som möjligt.
Det är rörande, kvinnorna gör sig söta.
Jag älskar dem för det. Och ungarna också.
Barnen som fruarna tar med.
Det borde vara ledsamt att se barn där, men nej.
De har rosetter i håret och nyputsade skor.
Det är bara glassen som fattas.
Om jag förstått rätt så ska du hälsa på någon...
-på Sing Sing. -Just det.
Man kan se vem en man tror att man är...
på örhängena som han ger en.
Sinnet är outgrundligt.
Fårjag fråga vem?
Vad då? Vem jag ska besöka?
Det var väl det jag menade.
Jag vet inte om jag får avslöja det.
De har inte sagt att jag inte får.
Lägg handen på hjärtat och kyss armbågen.
Jag ska försöka.
Du har nog läst om honom. Han heter Sally Tomato.
Sally Tomato?
Se inte så förfärad ut.
De kan inte bevisa...
att han tillhör maffian, eller är dess ledare.
De kan bara bevisa hans skattefusk.
Han är en riktig raring.
Han har aldrig varit min älskare.
Jag lärde känna honom i fängelset.
Men jag avgudar honom.
Jag har träffat honom varje torsdag i sju månader.
Jag skulle åka även om han inte betalade mig.
-Skor. -Jag hittade bara en.
Betalar han dig?
Just det. Hans advokat gör det.
Om han nu är advokat, vilket jag betvivlar...
för han har bara telefonvakt.
Och vill alltid träffas på ett hamburgerställe.
Där är du, din luring. Tack.
Ingen orsak.
Klänning. Klänning.
Där är den. Väska, och så hatt.
Så där, ja.
För sju månader sedan frågade den så kallade advokaten...
om jag ville muntra upp en gammal man...
och samtidigt tjäna 1 00 dollar per vecka.
Jag sa: "Du talar till fel Holly Golightly."
Det tjänarjag på en tur till damrummet.
Gentlemän ger alltid flickor...
50 dollar till damrummet.
Och ytterligare 50 till taxin.
Sedan sa han att klienten var Sally Tomato.
Sally hade sett mig någonstans...
och beundrat mig á la distance.
Det vore ju en god gärning att besöka honom.
Hur kunde jag neka? Det varju så ruskigt romantiskt.
Hur serjag ut?
Fantastisk. Jag är verkligen imponerad.
Jag hade aldrig klarat det utan dig.
-Väskan. -Hör av dig när som helst.
Jag borju bara en trappa upp, så snart jag flyttat in.
Hej då, katten.
Menar du att han betalar 1 00 dollar för en timmes samtal?
Mr O'Shaughnessy gör det närjag...
ger honom väderleksrapporten.
Det angår mig inte...
men du kan lätt råka i knipa.
Var snäll och håll den här åt mig.
Vad menar du med "väderleksrapport"?
Det är bara ett meddelande åt mr O'Shaughnessy.
Så att han vet att jag har varit där.
Sally ber mig säga saker som:
"Det är svår storm på Kuba"...
eller "Molnigt över Palermo", och så vidare.
Oroa dig inte. Jag har klarat mig själv sedan länge.
Taxi!
-Jag har aldrig kunnat göra så. -Det är lätt.
Paul.
Jag är sen. Jag vet.
Är du utelåst? Fick du inte nyckeln?
Älskling, förlåt mig.
Nej, jag fick nyckeln.
Miss Golightly, min granne, var snäll och släppte in mig.
Miss Golightly ska till Sing Sing.
-Jaså? -Bara på besök förstås.
Miss Golightly, mrs Falenson, min inredare.
-Hur står det till? -Hur står det till?
Älskling. Låt mig se på dig.
-Är ni färdiga? -Var resan ruskig?
Jag har bråttom.
Grand Central Station. Gasen i botten, raring.
Är det bara tre veckor sedan jag lämnade dig i Rom?
Det känns som år.
-Har du sett lägenheten? -Inte än.
Det var styggt av mig, men jag kunde inte motstå.
Jag gjorde i ordning den utan dig.
Jag tycker den är charmerande...
men om du verkligen avskyr den så kan vi börja om från böjan.
Miss Golightly!
Du, sötnos! Vart ska du?
Hörru, raring. Öppna dörren.
Var snäll nu.
Du förstör en fin feststämning.
Kom igen, gullet, öppna dörren.
Du, det svängerju.
Kom igen, gullet.
Ännu en gång måste jag protestera!
Om du inte stänger av fonografen omedelbart...
så ringerjag polisen!
Ja. Det är mer bättre.
Vad är det, raring?
Kom igen. Du är en toppentjej. Öppna dörren.
Hörru, gullet. Jag väntar på dig.
-Det är bara jag. -Vänta lite. Miss...
Golightly. Holly Golightly.
Jag bor en trappa ner. Vi möttes i morse.
Just det.
Det är okej. Hon har gått.
Hon arbetar sent för att vara inredare.
Det är en otäck man på nedervåningen.
Han är rar när han är nykter, men...
ge honom vino och herregud, quel odjur!
Det blev så tjatigt att jag smet ut genom fönstret.
Du kan kasta ut mig om du vill...
men du såg så ombonad ut och din vän hade gått...
och det började bli kyligt där ute på brandstegen.
Jag som hört att folk i New York...
aldrig lär känna sina grannar.
Nå, hur var Sing Sing?
Bra.
Jag hann med tåget och allt.
Och hur löd väderleksrapporten?
"Varning för småskutor, Block Island till Hatteras."
Vad nu det betyder.
Du är rar. Det är du verkligen.
Du påminner mig om min bror Fred.
Kan jag kalla dig Fred?
Visst.
300 dollar. Hon är väldigt generös.
Är det per vecka, timme eller vad?
Festen över. Ut.
Åh, Fred. Älskade Fred, förlåt mig.
Jag menade inte att såra dig. Var inte arg.
Jag menade bara att jag förstår.
Jag förstår fullständigt.
Stanna, då. Ta dig en drink.
Släng hit badrocken.
Stanna där.
Du måste vara alldeles utmattad.
Klockan ärju mycket...
och du sov så sött och allt.
Jag antar att du tycker att jag är très fou.
Inte fouare än någon annan.
Jo, det gör alla, men det gör inget.
Det är inte så dumt att vara första klassens chockvara.
Vad gör du egentligen?
-Skriver, antarjag. -Antar? Vet du inte?
Okej, bestämt jakande. Tveklöst bekräftande.
Jag är författare.
Den enda författare som jag gått ut med är Benny Shacklett.
Han har skrivit en massa för tv, men quel smörja.
Säg mig, är du en riktig författare?
Alltså, är det någon som köper det du skriver?
De köpte det som finns i lådan där.
Dina?
Alla dessa böcker?
Det är en och samma bok.
Tolv kopior av den.
"Nio liv av Paul Varjak."
Det är berättelser.
Nio stycken.
Berätta en.
Det är inte såna man kan berätta.
För snuskiga?
Jag antar att de är det också, men bara tillfälligtvis.
För det mesta är de arga, känsliga, intensivt känslomässiga...
och det fulaste av alla ord - lovande.
Så stod det i The Times bokrecension den 1 oktober 1956.
-1956? -Just det.
Det är en tarvlig fråga, men vad har du skrivit på sistone?
Jag harjobbat på en roman på sistone.
-På sistone, sedan 1956? -Det tar tid.
-Jag vill att det blir rätt. -Inga fler berättelser, då?
Tanken är...
att inte slösa bort min talang på småsaker.
Jag sparar mig för större saker.
Skriver du varje dag?
Visst.
-Idag? -Visst.
-Vilken vacker skrivmaskin. -Självklart.
Den skriver bara känslig, intensivt känslosam, lovande prosa.
Den har inget färgband.
-Har den inte? -Nej.
Jaha.
Någonting som du sa i morse...
har bekymrat mig hela dagen.
Vad då?
Får du verkligen 50 dollar för att gå till damrummet?
Självklart.
Du måste tjäna en hel del.
Jag försöker spara, men det går inte så bra.
Vet du vad? Du liknar verkligen Fred.
Jag har inte sett honom sedan jag var 14, närjag flyttade hemifrån.
Han var redan 1 ,85.
Det måste ha varit jordnötssmöret som gjorde det.
Alla trodde att han var vrickad så mycket jordnötssmör som han åt.
Men han var inte vrickad.
Bara rar och förströdd och ruskigt långsam.
Stackars Fred. Han är i det militära nu.
Det är bäst så tills jag får ihop pengar.
-Och då? -Då ska Fred och jag...
Jag reste till Mexiko en gång.
Det är ett fantastiskt ställe att föda upp hästar på.
Jag såg ett ställe nära havet som...
Fred är väldigt bra på hästar.
Även mark i Mexiko kostar någonting.
Hurjag än bär mig åt, så harjag aldrig mer...
än 200 dollar på banken.
Klockan kan inte vara 4.30.
Det kan inte vara sant.
Gör det nåt om jag kryper ner hos dig en stund?
Det är okej. Jag lovar.
Vi ärju bara vänner.
Vi är väl vänner?
Visst.
Okej.
Låt oss inte säga ett enda ord till.
Låt oss bara somna.
Var är du, Fred?
Det är kallt.
Det snöar och blåser.
Vad är det?
Varför gråter du?
Om vi ska vara vänner så måste du ha en sak klart för dig.
Jag avskyr folk som snokar.
Älskade Fred...
Förlåt för igår kväll. Kom på en drink ikväll vid 6-tiden.
Din vän, Holly Golightly
-Hallå. -Lucille, raring?
Jag har förgäves försökt få tag på dig.
Bill kom just tillbaka.
En dag för tidigt, det odjuret.
Så jag måste helt enkelt avstå.
Kan du förklara för de andra flickorna?
Du är för rar.
Vi kanske kan ta en lång lunch i morgon.
Jag ringer i morgon bitti.
Om du säger så.
Klarar du dig utan mig ikväll?
Visst.
Jag kanske till och med försöker mig på att skriva.
-God natt. -God natt.
Har du gått och blivit uppstoppad, Polly-gumman?
Rätt åt dig, din skitsnackare.
-Buongiorno. -Va?
Dricker du inget?
Har du fickor, eller vad? Vad kallas du?
Vad heter du? Vad kallar du dig?
-Irving. -Perfekt. Perfekt.
Det är utmärkt, Irving.
Jag är strax tillbaka, Irving.
Ja? Tjejen är i duschen. Är du väntad?
Jag är bjuden. Är det vad du menar?
Bli inte stött nu. Kom in.
Många typer kommer som inte är väntade.
Dricker du?
-Ja. -Jag köper dig en drink.
Okej.
Gullet, din kjol har spruckit där.
-Vad dricker du? -Bourbon.
Bourbon?
-Med is? -Ja. Nej. Med vatten.
Vill du ha is först?
-Ja. -Okej.
-Inte för mycket. -Det här borde du släppa loss på.
-Känt tjejen sen länge? -Nej. Jag bor en trappa upp.
Du skojar. Se dig omkring.
Det är otroligt. Vilken tipp.
Vad tror du?
-Om vad? -Är hon eller är hon inte?
Vänta lite. Ett ögonblick.
-Harriet. -Hej, J.B.
"J.B."? O.J. Vad är det?
Okej. Hejsan.
-Du känner väl Gil. -Ja. Hur är det?
-Kan man få en drink? -I köket.
-Där finns allt du behöver. -Tack.
Nå... Åh, gullet, det där är du.
Fred, raring, vad kul att du kom.
Jag tog med en present till bokhyllan.
Du är gullig.
Nio liv
Blir det inte fint? Ge mig en cigarett, O.J.
Visst.
O.J. är en bra agent. Han kan en massa telefonnummer.
Vad är Jerry Walds telefonnummer?
Äh, lägg av.
Ring honom och säg att Fred är ett geni.
Jag gör det.
Rodna inte, Fred. Det var inte du som sa det.
Ut med språket. Hur ska du...
göra Fred rik och berömd?
Låt Fred och mig reda ut det, gumman.
Men kom ihåg - det ärjag som är agent.
Han har redan en inredare, jag är agenten.
Ett ögonblick.
Hej, pojkar. Kom in.
Allt ni behöver finns i köket.
Så, hörru, Fred, raring.
-Det är Paul, raring. -Jag trodde det var Fred, raring.
-Nej. -Svara på frågan.
-Är hon eller inte? -Vad då?
En bluff.
Jag vet inte. Jag tror inte det.
Då tar du fel - det är hon.
Å andra sidan har du rätt, för hon är en äkta bluff.
Hon tror ärligt på detta dumma nonsens...
som hon tror på.
Jag tycker uppriktigt om tjejen.
Jag är känslig, det är därför.
Man måste vara känslig för att gilla henne.
En poets känslighet...
om du förstår?
Känt henne länge?
Skojar du? Jag upptäckte henne.
Jag är O.J. Berman.
För några år sedan.
Hon var bara barnet, men hade stil.
-Vad? -Hon hade stil.
Men när hon öppnade munnen...
var hon helt klart en lantis.
Hur länge tog det att jämna ut dialekten?
-Vet inte. -Det ska jag säga.
Ett år. Hur?
Vi gav henne franskalektioner.
Kan hon imitera franska...
så kan hon imitera engelska.
Sedan ordnade jag med provfilmning.
Kvällen innan... Jag kunde ha tagit livet av mig.
Då ringer telefonen.
Jag svarar. Hon säger: "Det är Holly."
"Holly? Du låter så långt borta. Hur är det?"
"Jag är i New York."
"Du ska ju provfilma i morgon."
"Jag är här för att jag aldrig varit det förut."
Jag säger: "Kom tillbaka!"
Hon säger: "Jag vill inte."
"Vad menar du? Vad är det du vill?"
"Jag vill inte", säger hon. "Vad vill du då?"
Hon säger: "Närjag vet det hörjag av mig."
-Fred, raring... -Det är Paul, raring.
Visst. Säg inte att hon inte är en bluff.
Förstår du?
Irving, sötnos, var har du varit?
Bra, tack.
Mike, raring, jag har försökt nå dig hela dagen.
Din telefonvakt svarar inte.
Det är problemet med telefonvakter.
Din mor har aldrig...
Hon har irrat omkring.
Du ser fantastisk ut.
Efter allt som hon sagt om honom, och det vet han.
Holly.
-Klockan, raring. -Vad?
Klockan?
-Har du en klocka? -Nej.
-Få se. 1 8.45. -Tack.
Fårjag låna den?
Var det verkligen nödvändigt?
Vilken fest. Vilka är alla dessa människor?
Vem vet? Ryktet sprids.
Det gör väl inget, raring?
Förstärkning.
-Var ska jag ställa den? -Rakt in bara.
Holly.
Holly, raring.
-Vem är det? -Mag Wildwood.
Hon är fotomodell, tro det eller ej, och kolossalt tråkig.
Men se på godsakerna hon har med sig.
Han är väl okej, om man gillar stiliga och förmögna män...
av passionerad natur med för många tänder.
Jag menar den andra.
-Den andra? -Det är Rusty Trawler.
Rusty Trawler.
Han är den nionde rikaste i Amerika under 50.
Otroligt att ha sådan information i fingerspetsarna.
Jag håller reda på sådant.
-Ursäkta. Du är skyldig 47... -Kan du hålla den här, raring?
Mag, raring, vad gör du här?
Jag arbetade med Yunioshi.
Påskbilder för Bazaar.
Sedan kom dessa pojkar och hämtade mig.
Det var ett misstag förstås. Jag blandade ihop det.
De var båda väldigt gulliga.
Fårjag presentera José Silva Pereira?
Han är från Brasilien.
Miss Golightly.
Vänligt av dig att låta mig närvara vid din fest.
Jag är så intresserad av nordamerikansk kultur.
Jag har redan besökt Frihetsgudinnan...
och Automatique-restaurangen.
Men det är första gången som jag besöker ett nordamerikanskt hem.
Smälter han inte i munnen på en?
Och här är mr Rusty Trawler.
Miss Golightly.
Det gör väl inget att jag tog med dem?
-Självklart inte, raring. -Bra.
Nå, vem tänker ge mig en bourbon?
-O.J. -Ja?
-Kan du ge miss Wildwood en drink? -Vem är miss Wildwood?
Mr Berman, vi har inte presenterats för varandra...
men jag är Mag Wildwood från Wildwood i Arkansas.
Ett kulligt landskap.
Känn er som hemma.
Gör er inget besvär.
Jag nöjer mig med att studera ditt lands sedvanor.
Då så, gör det.
Kom med här, mr Trawler.
Låt se vad vi kan hitta på åt er.
Åh, nej.
Nej, nej, nej.
Jag skulle inte hämta dig.
I sista minuten lät jag Gil komma...
Jag skulle inte alls hämta dig.
-Ja? -Miss Golightly?
Den här gången varnarjag dig.
Nu ringerjag definitivt till polisen!
God kväll.
Var det nåt viktigt?
Nej. Bara grannen ovanför.
Han klagar på oljudet.
Är han arg?
Han sa något om att ringa till polisen.
Jaså, polisen. Polisen?
Det går inte för sig. Jag måste hitta miss Wildwood och gå.
Att en av mina beundrare...
skulle svansa efter nåt billigt Hollywoodkrafs.
-Mag, raring, nu är du trist. -Håll tyst.
Vet du vad som kommer att hända med dig?
Jag ska ta dig med till djurparken och mata grymtoxen med dig.
Jag ska bara dricka upp först.
Se upp!
Förlåt.
God kväll, Ed.
-Det är Paul, raring. -Ja.
-Du minns väl Irving? -Hej, Irving.
-Det här är José. -Trevligt att råkas.
-Angenämt. -Ja.
Juveltjuvar.
Sally hjälper mig med bokföringen.
Jag har inget sinne för siffror.
Jag försöker verkligen spara pengar.
Men det går bara inte.
Han ser till att jag skriver upp allting.
Vad jag får och vad jag gör av med.
Jag hade ett konto men det gjorde jag mig av med.
Han tycker att kontanter är att föredra, rent skattemässigt.
En vacker dag borde du ta den här och göra den till en roman.
Allt finns där. Fyll bara i detaljerna.
Den skulle bli underhållande.
Nej. Nej, det trorjag inte.
Det här häftet skulle bli en hjärtekrossare.
"Mr Fitzsimmons, damrummet, 50 dollar."
"Minus 1 8 dollar."
"Lagning av en svart sidenklänning."
"Kattmat, 27 cent."
Sally, raring, snälla sluta. Jag rodnarju.
Men du har rätt angående Jack. Han är en riktig råtta.
Jag antar att jag inte känner annat än råttor.
Förutom Fred här förstås.
Fred är väl trevlig?
För din skull, hoppas jag det.
Ge mig en avskedskyss.
Hej då, farbror Sally. Vi ses nästa vecka.
Hej då, farbror Sally.
Hej då, och glöm inte att skicka boken.
Nej då.
Väderleksrapporten, då?
Just det.
Snöbyar väntas i helgen i New Orleans.
Snöbyar väntas i helgen i New Orleans?
Är det inte märkligt?
Det har säkert inte snöat i New Orleans på åratal.
Jag undrar hur han kommer på dem.
MIN VÄN
Det var en gång en underbar, men vettskrämd flicka.
Hon levde ensam, bortsett från en namnlös katt.
-Hej. -Hej.
-Vad gör du? -Skriver.
Bra.
Men, hej.
-Vad är det? -Jag vet inte.
Förmodligen ingenting.
Jag vill se om han fortfarande är där.
Se om vem är där? Vad pratar du om?
Titta.
Ser du? Jag upptäckte honom igår eftermiddag.
Jag ville inte verka neurotisk...
-men eftersom han är där idag igen... -Vem tror du han är?
Det kan förstås vara vem som helst, men jag kom att tänka på...
Tänk om Bill låter skugga oss?
Jag tar hand om det här.
Nej. Nej, låt bli.
Om det är så förvärrar du bara situationen.
Jag ska vara försiktig. Vänta här.
Snälla, älskling, nej. Gör det inte.
Var lugn.
Jag vill bara ta reda på vad det handlar om.
Okej, vad vill du?
Jag behöver en vän.
Det ärjag, det är hon.
Det är hennes bror Fred.
Är du Hollys far?
Hon heter inte Holly.
Hon hette Lula Mae Barnes.
Tills hon gifte sig med mig.
Jag är hennes man Doc Golightly.
Paul Varjak.
Jag är hästdoktor. En djurens man.
Ägnar mig åt jordbruk också, nära Tulip i Texas.
Hennes bror Fred kommer snart hem från det militära.
Lula Mae hör hemma hos sin man...
sin bror och sina barn.
Barn?
De är hennes barn.
Har hon fyra barn?
Nja, jag har aldrig påstått att de är hennes biologiska barn.
Deras egen dyrbara moder, dyrbara kvinna...
avled den 4 juli 1955...
det år det var torka.
Närjag gifte mig med Lula Mae var hon nästan 14.
Man kan tro att någon på 14 år...
inte riktigt vet vad hon vill.
Men ta någon som Lula Mae.
Hon var inte som andra.
Jag kan säga att...
hon krossade våra hjärtan när hon gav sig av som hon gjorde.
Hon hade då ingen orsak till det.
Hennes döttrar gjorde allt hushållsarbete.
Lula Mae kunde bara ta det lugnt.
Den kvinnan blev ordentligt fet...
medan hennes bror växte upp till en jätte.
Vilket är annat än när de först kom till oss.
Ett par vilda ungar, det var de.
Jag kom på dem med att stjäla mjölk och kalkonägg.
De hade bott...
hos några grymma, menlösa människor öster om Tulip.
Hon hade anledning att fly därifrån.
Men ingen att fly från mig.
Hennes bror, då? Flyttade han också ut?
Nej. Fred stannade hos oss tills armén tog honom.
Därför ärjag här. Jag fick ett brev från honom.
Han kommer hem i februari.
Så nu ärjag här för att hämta henne.
Lula Mae hör hemma hos sin man, sina barn och sin bror.
Va?
En gåva från kexpaketet. Vill du ha den?
Har aldrig förstått varför hon lämnade mig.
Kom inte och säg att hon inte var lycklig.
Hon var en riktig pratmakare.
Och hade nåt att säga om allt.
Bättre än en radio.
Kvällen då jag friade grät jag som ett barn.
Hon sa: "Varför gråter du? Vi ska ju gifta oss.
"Jag har aldrig varit gift förut."
Jag skrattade och tryckte henne till mig.
"Aldrig varit gift förut."
Hör på, min son, jag behöver sannerligen en vän.
Förjag vill inte överraska eller skrämma henne.
Berätta för henne att jag är här.
Kan du göra det, min son?
Javisst, Doc. Om det är det du vill.
Kom med.
Okej.
Jag kommer.
Åh, raring, jag är på väg ut.
Jag är försenad en halvtimme.
Vi kanske kan ta en drink i morgon.
Visst, Lula Mae...
om du fortfarande är här i morgon.
Åh, snälla, var är han?
Fred?
Jösses.
Lula Mae.
Får du ingen mat här uppe? Du är så tanig.
-Hej, Doc. -Jösses, Lula Mae.
Vilket himmelrike.
Vad är det? Mår du bra?
Jodå. Nej, det görjag inte.
-Vill du hjälpa mig? -Om jag kan.
Följ med oss till busstationen.
-Va? -Han tror att jag ska följa med honom.
Jag behöver hjälp. Jag klarar det inte själv.
Vad kan jag göra? Han ärju din man.
-Nej, det är han inte. -Inte?
Det är upplöst, men han vill inte erkänna det.
Snälla, Fred. Jag säger att du ska vinka av oss.
Säg inget.
Möt oss på framsidan om en timme. Snälla?
Vänta här, älskling. Jag hämtar väskan.
Jag kan köpa några tidningar.
Snälla, Fred, lämna mig inte.
Er uppmärksamhet, tack.
Från hållplats 5, direktbuss till Dallas...
Philadelphia, Columbus, lndianapolis, Terre Haute...
St. Louis, Tulsa, Oklahoma City, Denison, Dallas.
Kom, Lula Mae. Det är vår buss.
Doc, jag följer inte med.
Kom. Låt oss ta en promenad. Jag ska försöka få dig att förstå.
Hjälp mig, Fred.
Det är bra.
Jag uppskattar din hjälp, men det här är mellan Lula Mae och mig.
Visst, Doc.
Jag älskar dig, Lula Mae.
Jag vet det, och det är det som är problemet.
Det är samma gamla misstag - att försöka älska vilda saker.
Du släpar alltid hem sånt som är vilt.
En hök med bruten vinge...
en fullvuxen vildkatt med brutet ben.
Minns du?
Det är något...
Du ska inte älska något som är vilt.
Ju mer du älskar, desto starkare blir de.
Tills de är starka nog att fly in i ett träd.
Sedan till högre träd, sedan mot himlen.
Det är något du bör veta.
För några veckor sedan fick jag ett brev från Fred.
Från Fred? Han mår väl bra?
Jadå, han mår nog bra.
Han kommer hem i februari.
-Han skrev och berättade det. -I februari?
Det ärju om bara fyra månader.
Så nu måste du komma tillbaka.
Du hör hemma hos oss.
Doc, försök förstå. Jag kan inte.
Du måste förstå vad jag säger.
Jag vill inte sätta press på dig, men jag måste.
Om du inte kommer...
tvingas jag be unge Fred...
att anmäla sig för en ny omgång.
Gör inte det. Skriv inte det till honom.
Jag skriver och säger att jag vill ha honom hos mig.
Jag tar hand om honom.
Du är tokig, Lula Mae.
Doc, sluta kalla mig det. Jag är inte Lula Mae längre.
Okej, Lula Mae.
Du vet väl vad du gör.
Håll ett öga på henne, min son.
Se åtminstone till att hon äter nåt då och då.
Visst, Doc.
Så tanig.
Snälla, Doc. Försök att förstå.
Jag älskar dig, men jag är inte Lula Mae längre.
Det ärjag inte.
Vill du veta något hemskt, raring?
Jag är fortfarande Lula Mae.
Fjorton år, stjäl kalkonägg och springer mellan ljungträden.
Fast nu kallarjag det att vara under.
Det är för tidigt att gå till Tiffany's.
Det näst bästa är väl att ta en drink.
Ja, jag behöver verkligen en drink.
-Köper du mig en, Fred, raring? -Visst.
Lova att du inte tar mig hem förrän jag är berusad.
Förrän jag är riktigt berusad.
Tycker du att hon är begåvad?
-Djupt och betydelsefullt begåvad? -Nej.
Underhållningsmässigt och ytligt begåvad, ja...
men inte djupt och betydelsefullt.
Du milde.
Tror du att hon får bra betalt?
Säkerligen.
Då ska jag säga dig något.
Även om jag hade hennes pengar skulle jag vara rikare än hon.
-Hur går det till? -Jag skulle behålla godisbutiken.
Gamle Sally Tomato. Det är min godisbutik.
Jag skulle behålla Sally.
Därför skulle jag vara rikare än hon.
Vi borde nog få lite frisk luft.
...vilken Svensson som helst. Nej. Rättning.
Vilken Svensson och Karlsson som helst.
Hur som helst, alla dess män tror att om de bjuder en flicka på middag...
så kommer hon att lägga sig snällt vid deras fötter, inte sant?
Jag har enligt uträkning bjudits på middag...
av 26 olika råttor de senaste två månaderna.
27, om man räknar Benny Shacklett...
som på många vis är en superråtta.
-Jag glömde nyckeln. -Jag har ringt på hos Yunioshi.
Vill du veta något lustigt?
Trots att dessa råttor hostar upp...
50 dollar till damrummet som små sötnosar...
så harjag ändå 9 dollar mindre på kontot...
än jag hade för sex månader sedan.
Så, min kära Fred...
ikväll harjag fattat ett väldigt viktigt beslut.
Och vilket är det?
Jag ska inte längre spela spelet.
-Gratulerar. -Spelet är ruttet...
både ekonomiskt och socialt sett.
Och jag ämnar nu sluta spela.
Den här gången ringerjag polisen...
brandkåren och New Yorks bostadsrättsförening...
och, om det blir nödvändigt, hälsomyndigheten!
Var tyst där uppe. Du väckerju hela huset.
Som miss Golightly sa innan hon så ohövligt avbröts...
Miss Golightly tillkännager vidare sin avsikt...
att använda sin ansenliga begåvning...
till att omedelbart, med avsikt att ingå giftermål...
tillfångata mr Rutherford.
Rusty, så kallad av vänner, vilka säkert är mångfaldiga.
-Trawler. -Vem?
Rusty Trawler. Du träffade honom på festen.
Han kom med Mag Wildwood.
Inte den vackra sydamerikanska typen.
Den andra, han som ser ut som en gris.
Minns du?
Amerikas nionde rikaste man under 50?
Anarjag ett misstycke i dina ögon?
Osis, kompis, men så kommer det att bli.
Hej, katten.
Holly, du är onykter.
Sant.
-Det är riktigt. Riktigt, men irrelevant. -Vad gör du?
Så jag tänkte att vi skulle skåla...
för den nya mrs Rusty Trawler.
-Mig. -Hörru, ta det lugnt.
Vad då, tror du inte att jag klarar det?
Berätta, jag vill veta. Tror du inte att jag kan?
Du hörde vad Doc sa.
Min bror kommer hem i februari...
och Doc tänker inte ta emot honom. Det upp till mig.
Jag förstår inte varför du inte förstår.
Jag behöver pengar och jag gör vad som helst för att skaffa det.
Så här dags...
nästa månad kommerjag att vara den nya mrs Rusty Trawler.
Jag tycker att vi ska skåla för det.
Den är slut. Det var väl tråkigt?
Har du någon whisky hos dig?
-Du har fått tillräckligt. -Kom igen. Hämta whiskyn.
Jag betalar dig.
-Holly, snälla. -Nej, nej, du misstycker...
och jag tar inte emot drinkar från gentlemän som misstycker.
Jag köper min egen whisky och kom ihåg det.
Holly.
Jag tar inte emot drinkar från gentlemän som misstycker.
Särskilt inte från misstyckande män som får underhåll av andra damer.
Så här får du.
Du borde vara van vid att ta emot pengar från damer.
Om jag var du, skulle jag vara mer försiktig med pengarna.
Rusty Trawler är ett för svårt sätt att tjäna dem på.
Det bör ta dig exakt fyra sekunder att ta dig härifrån till dörren.
Du har två på dig.
City Trust and Savings - PAUL VARJAK 50 DOLLAR EXAKT
RUSTY TRAWLER GIFTER SIG FÖR FJÄRDE GÅNGEN
Playboy äktar arvtagerska: "Äntligen!"
Hej.
Jag ville prata om häromnatten...
men så såg jag tidningen, och...
Jag är faktiskt lite generad...
men eftersom det angår dig så tyckte jag att vi borde pratas vid.
Vad?
Jaså, öronpropparna.
Jag kan inte ta om allt igen.
Det räcker med att säga att jag vill sluta fred.
Som ett ytterligare lockbete harjag andra nyheter.
Fårjag komma in?
Okej, då. Vänta lite. Harjag nattlinnet på mig?
Nej, det harjag inte. Kan du vända dig om?
Äh, det är en fånig replik.
Jag vänder mig om själv.
Kom in.
Har du läst tidningen?
Om Rusty, menar du?
Ja. Jag känner till det där.
Honom hade jag säkerligen bedömt fel.
Jag trodde att han var en simpel råtta, men egentligen var han en superråtta.
En superråtta utklädd till råtta.
Du vet inte ens det bästa än.
Han var inte bara en superråtta...
utan också pank.
Pank. Han äger inte ett öre.
Hans familj har pengar men han själv är pank.
Det visar sig att han är skyldig 700 000 dollar.
Kan du förställa dig att vara skyldig 700 000 dollar?
43 dollar, visst.
Hur som helst, därför valde han att gifta sig med grisfolkets drottning.
En sak ska du veta, Fred, raring...
jag skulle gifta mig med dig för pengarna direkt.
-Skulle du ta mig för mina? -Omedelbart.
Vilken tur att ingen av oss är rik.
Ja.
Åh, Fred, raring, jag är så glad att se dig.
Vad har du haft för dig?
Skrivit, för det mesta.
Jag har sålt en berättelse. Jag fick veta imorse.
Det ärju fantastiskt. Det är det verkligen.
Men...
Vad tycker din inredare om det?
Borde du inte spara dig?
Vet du vad?
Jag har inte berättat det för henne än.
Du, ska vi inte ta en drink...
eller en promenad för att fira det?
Okej.
Det finns champagne på kylning.
Öppna den medan jag klär på mig.
Okej.
Jag har aldrig druckit champagne före frukost förut.
Till frukost vid flera tillfällen.
Men aldrig före förut.
Jag har en underbar idé.
Låt oss bara göra sånt vi aldrig gjort förut.
Vi turas om. Först du, sedan jag.
Jag kan förstås inte komma på något som jag aldrig gjort.
Jag har aldrig tagit en morgonpromenad.
Inte i New York.
Jag har promenerat klockan 6...
men det anserjag vara natt.
-Räknas det? -Visst. Nu är det jämnt.
-Älskar du inte bara det här? -Älskar vad?
Tiffany's.
Är det inte underbart?
Förstår du nu att ingenting ont kan hända...
på ett sånt här ställe?
Jag bryr mig inte ett dugg om smycken, förutom diamanter.
Som det där.
Vad tycker du?
Nja...
Personligen tyckerjag att det är smaklöst att ha diamanter före 40.
Du har rätt, men under tiden bör du ha någonting.
Jag kan vänta.
Nej, jag köper dig en present.
Du gav mig ett färgband och det har gett mig tur.
Men Tiffany's kan vara dyrt.
Jag har min check och 1 0 dollar.
Du får inte lösa in din check.
Men en present för 1 0 dollar eller mindre kan jag ta emot.
Men jag vet inte vad vi kan hitta här för 1 0 dollar.
Kan jag stå till tjänst?
Kanske det. Vi letar efter en present till damen.
Självklart, min herre.
Har ni tänkt er något särskilt?
Ja, vi har redan funderat på diamanter.
Ta inte illa upp...
men damen tycker att diamanter är smaklösa på henne.
Jag tycker att de är gudomliga på äldre kvinnor...
men de passar inte på mig, förstår ni.
Självklart.
Jag borde också förklara att vi har ett problem.
Ett pengaproblem.
Vi har bara råd att spendera en begränsad summa.
-Fårjag fråga hur begränsad? -1 0 dollar.
1 0 dollar?
Och det är då den yttre gränsen.
Jag förstår.
Har ni någonting för 1 0 dollar?
Ärligt talat, frun, med den begränsningen...
blir utbudet av varor inte stort.
Men jag tror trots allt att vi har...
En liten småsak, förstår ni.
För damer och herrar som redan har allt...
en nummerslagare i sterlingsilver...
som kostar 6,75 dollar, inklusive moms.
En nummerslagare i sterlingsilver.
Ja, min herre. 6,75 dollar, inklusive moms.
Ja, priset stämmerju, men jag måste tillstå...
att jag hade hoppats på något, hur ska jag säga...
som känns mer romantiskt.
Vad tycker du?
En nummerslagare i silver?
Den är verkligen stilig, men, ja, ni förstår säkert.
Vi försökte i alla fall...
Vi skulle kanske kunna få något ingraverat?
Ja, jag antar det.
Jo visst.
Problemet ärju att ni först måste köpa något...
för att kunna ha ett föremål på vilket ni kan placera graveringen.
Ni förstår svårigheten?
Men...
Vi kan väl gravera något på den här?
Det kan bli riktigt fint.
Jag antar att denna inte var inhandlad på Tiffany's?
Nej.
Den inhandlades faktiskt i samband med...
Tja, den fanns faktiskt inuti ett...
kexpaket.
Jag förstår.
Finns det verkligen fortfarande gåvor i kexpaketen?
-Javisst. -Det är bra.
Det inger en känsla av solidaritet...
av kontinuitet med det förflutna, den sortens känsla.
Skulle Tiffany's kunna gravera den åt oss?
Det är inte under deras värdighet...
eller så?
Det är förstås en smula ovanligt.
Men ni kommer att se att Tiffany's är väldigt förstående.
Tala bara om vilka initialerna är...
så ska vi nog ha någonting färdigt åt er i morgon bitti.
Sa jag inte att det här är ett underbart ställe?
Vad är det här för ett ställe?
Du ville ju sitta ner. Det här är ett bibliotek.
-Har du varit här förut? -Nej. Det blir två för mig.
-Jag ser inga böcker. -De finns där inne.
Ser du?
Alla dessa lådor är fulla av små kort.
Varje litet kort är en bok eller en författare.
Det är fascinerande.
V-A-R-J-A-K.
Verkligen?
Titta. Är det inte fantastiskt?
Här är du - i ett offentligt bibliotek.
"Varjak, Paul. Nio liv. "
Och sedan en massa nummer.
Har de verkligen själva boken? Live?
Visst. Följ mig.
Nummer 57. Vår tur.
57, tack. Nio liv av Varjak, Paul.
Har du läst den? Den är fantastisk.
-Tyvärr inte. -Gör det. Han skrev den.
Han är Varjak, Paul, i egen hög person.
Hon tror mig inte.
Visa henne ditt körkort eller restaurangkort eller liknande.
Han skrev den. Handen på hjärtat.
Vill du vara snäll och sänka rösten?
Signera den.
Vore inte det trevligt? Den blirju mer personlig.
Verkligen...
Se så. Var inte så högfärdig, signera den.
Vad ska jag skriva?
Någonting sentimentalt, antarjag.
Vad gör ni? Sluta genast!
-Ni vanställer allmän egendom. -Jaha, om det är så ni känner det.
Kom, vi går härifrån.
Stället är inte hälften så trevligt som Tiffany's.
Stal du någonsin något från en krimskramsbutik...
när du var liten?
Nej. Jag är den känslige, bokläsande typen. Gjorde du?
Ja, och det görjag fortfarande då och då för att ha vanan inne.
Kom. Var inte en sån fegis.
Du harju aldrig gjort det, och det är din tur.
Jag ser ingenting.
Hej, katten.
Är husets dam hemma?
Holly?
Bus eller godis?
Du är galen. Vet du det? Men jag älskar dig ändå.
-2-E. -Ja?
Jag måste få prata med dig.
Okej.
Vill du ha något att dricka?
Är det ett allvarligt samtal...
och plötsligt fruktarjag att det är det...
då måste du ta av dig den där fåniga masken...
eller så måste jag ta på mig en.
2-E, snälla du.
Vad är det? Kärleksproblem?
Är det det?
Jag förstår.
Då var det inte så farligt.
Jag har faktiskt väntat mig detta.
Jag säger inte att jag gillar det, men det är väntat.
-Vem är hon? -Det har ingenting att göra med henne.
Det här gäller dig och mig.
Då är det allvarligt.
Då så.
2-E, du är en kvinna med stil.
Kan vi inte avsluta det här med stil?
-Avsluta? -Ja.
Jaha...
Det verkar som om Andy Hardy har funnit kärleken.
Få se nu...
en servitris?
En försäljerska?
Nej. Hon är givetvis förmögen, inte sant, Paul?
Någon som kan hjälpa dig.
Lustigt nog...
är hon en flicka som inte ens kan hjälpa sig själv.
Men jag kan hjälpa henne, och det känns skönt som omväxling.
Jaha.
Jag förstår.
Så här gör vi, Paul.
Jag är en kvinna med stil.
-Vad gör du? -Skriver ut en check.
Se inte så förbryllad ut.
Du har väl sett mig skriva ut checkar förut.
"Betala Paul Varjak summan av 1 000 dollar."
Res iväg med henne en vecka.
Du har rätt till betald semester.
Bara en fråga om rättvisa arbetsförhållanden, raring.
Om du är smart...
borde du och pojkarna starta en fackförening.
Då kunde ni få alla förmåner:
sjukförsäkring, pension...
och arbetslöshetsförsäkring när ni är...
hur ska jag säga, mellan förbindelser?
Tack för att du underlättar det för mig.
Var inte löjlig, älskling.
Ta checken.
Och ring din flicka.
Nej tack.
Jag har min egen check.
När du letar efter en ny författare att hjälpa...
försök att hitta en i min storlek.
På så sätt behöver du inte ens justera ärmarna.
Holly!
Hallå där.
-Vad gör du? -Ursäkta mig.
Jag är ledsen.
Du liknar en flicka jag känner som heter Holly.
Jaså?
Förlåt.
Hej.
Vad vill du?
Jag vill prata med dig.
Jag är upptagen.
-Vad gör du? -Läser.
"Sydamerika: Fullt av löften och rikedomar"?
Det är verkligen intressant.
Låt oss gå härifrån.
Jag sa, låt oss gå härifrån. Jag vill prata med dig.
Vad är det med dig? Vad har hänt?
Fred, var snäll och låt mig vara ifred.
Holly...
jag älskar dig.
-Vart ska du? -Till damrummet.
-Vad är det med dig? -Släpp mig.
-Nej. -Fred, låt mig vara.
En sak ska du ha klart för dig.
Jag är inte och har aldrig varit Fred.
Och inte heller Benny Shacklett.
Jag heter Paul, Paul Varjak, och jag älskar dig.
-Släpp mig. -Vi ska prata först.
Varför läser du om Sydamerika?
Om jag ska gifta mig med en sydamerikan...
borde jag först lära mig något om landet.
-Gifta dig? Vilken sydamerikan? -José.
-Vilken José? -José da Silva Pereira.
Vem är José da Silva Pereira?
Du har träffat honom - Mag Wildwoods vän.
Den stilige mannen som kom med Rusty.
Det låter kanske otroligt...
men han är inte bara stilig och rik...
han är också fullkomligt tokig i mig.
-Du är galen. -Tror du att du äger mig?
Alldeles riktigt.
Det är vad alla alltid tror...
men de har fel.
Jag är inte som alla andra.
Eller ärjag det?
Tror du verkligen det?
Att jag inte skiljer mig från alla dina råttor och superråttor?
Vänta lite.
Om det är på det viset...
om det är så du tror att det är...
så harjag något jag vill ge dig.
Vad är det?
50 dollar till damrummet.
Lägenheten är så stökig...
-att jag inte vill vara där. -Du har ett meddelande.
Nej.
Olé.
God kväll, mr Yunioshi.
God kväll, Paul.
God kväll.
Snälla, jag behöver hjälp.
Holly.
Holly. Holly.
Holly.
-Holly. Holly. -Släpp mig. Nej!
Holly.
-Holly. -Fred. Fred.
Holly.
Nej. Nej.
Fred.
-Vad gjorde du med henne? -Ingenting.
Hon fick ett telegram, och sedan detta.
Slå sönder saker och bete sig galet. Det är förfärligt.
Jag kan inte ha en skandal. Det är för känsligt.
Mitt namn, min position, min familj.
Blir polisen inblandad igen?
Det finns ju ingen lag mot att förstöra sin egen lägenhet.
-Var är telegrammet? -Där är det.
"Har meddelats om att unge Fred dödats...
"i en jeep-olycka, Fort Riley i Kansas.
"Din man och dina barn sörjer med dig denna gemensamma förlust.
"Brev följer. Hjärtliga hälsningar, Doc."
Hennes bror Fred.
Stod hon denna broder väldigt nära?
Ja.
Vad kan man göra?
Försök att hjälpa henne.
Jag försökte, men det gick inte så bra.
Har du en ranch eller liknande i Brasilien?
Ja.
Bra. Det kommer hon att gilla.
Det är nog bäst att du går in till henne.
FLYG TILL BRASILIEN
-Hej. -Hej.
Jag fick telegrammet. Hur visste du varjag fanns?
Jag prövade allt, ringde runt till folk...
tills jag tänkte på telefonkatalogen.
Kul att du kom.
-Du ser bra ut. -Tycker du?
Jag är fet och har inte gjort något åt håret.
Men jag är verkligen lycklig. Det märks nog.
Du ser själv très distingué ut.
Jag har ett jobb. Jag skriver en del.
Jag har läst tre av dina berättelser.
Två i The New Yorker och en i den där lustiga tidningen.
Sätt dig ner.
Tack.
-Jag har börjat sticka. -Jag ser det.
Den kommer nog att bli väldigt fin när den är färdig.
Jag är inte så säker.
José lämnade planritningarna för ett gårdshus...
de kanske blandades ihop...
med mina stickbeskrivningar.
Jag kanske stickar ett gårdshus.
Jag kan verkligen inte säga hur gudomligt lycklig jag är.
Vad är det där egentligen?
Portugisiska - ett väldigt komplicerat språk.
4 000 oregelbundna verb.
Imponerande. Vad betyder det?
"Jag tror att du konspirerar med slaktaren."
Holly, vad handlar det här om?
Varför ville du träffa mig?
José är i Washington...
så jag tänkte att jag skulle bjuda hem dig.
Jag har sagt adjö till alla andra som jag bryr mig om.
Ska du åka någonstans?
Rio, i morgon.
Jag har biljetten och har sagt adjö till Sally.
Åker José med dig?
Vi flyger med olika plan.
Han vill inte att vi flyger tillsammans.
Hans familj är betydelsefull...
så han oroar sig för sådant.
Jag tänkte visa mig duktig och laga middag åt oss.
Det blir trevligt.
Harjag sagt hur otroligt lycklig jag är?
Ja.
Ni ska alltså gifta er?
Han har förstås inte frågat än, inte ordagrant.
Inte med de sex orden?
Det är så många ord som behövs.
"Vill du gifta dig med mig?"
Vi gifter oss, ska du se.
I kyrkan och med hans familj närvarande.
Det är därför han väntar tills vi kommer till Rio, trorjag.
Försöker den säga oss något?
Jag hoppas att du gillar kyckling och ris i chokladsås.
Det är en indisk specialitet.
För tre månader sedan kunde jag inte göra äggröra.
Är du oskadd?
Jösses, raring, jag som ville imponera på dig.
Hör på...
jag är ändå inte så förtjust i kyckling med sås.
Kan vi gå ut och äta en avskedsmåltid?
Det vore kul, så länge jag kan gå så här.
Om många år...
massor av år, kommerjag tillbaka.
Jag och mina nio brasilianska snorungar.
De kommer förstås att vara mörka som José...
men de kommer att ha vackra, klargröna ögon.
Jag kommer att ta hit dem, för de måste få se det här.
Jag älskar New York.
Varför åker du, då? Vad tjänar du på det?
Jag vet vad du tror. Jag klandrar dig inte.
Jag har alltid haft en stroppig attityd.
Men förutom Doc och du, är José min första icke-råttiga romans.
Han ärju knappast en absolut finito.
Han är alldeles för pryd och försiktig för min smak.
Kunde jag välja vem som helst så skulle jag inte välja José.
Nero kanske, eller Albert Schweitzer.
Eller Leonard Bernstein.
Men jag är tokig i José.
Jag skulle sluta röka om han bad mig.
Kom, raring, låt oss äta, det är sent.
Jag åker i morgon och jag har inte börjat packa än.
Jag ville inte att José skulle tro att jag tappar nycklar...
så jag lät göra 26 stycken.
Vänta. Jag har en bättre idé.
En sorts avskedsgest.
Dörren var olåst.
Slug rackare, den där Yunioshi.
Vakna, vakna! Britterna kommer!
-Eller brasilianarna. -Precis.
-Jag har fortfarande riset att ta reda på.
Vet du vad...
Hallå där!
Där är hon som gjorde det! Den efterlysta kvinnan!
Groenburger. Narkotikaroteln.
-Vad menar ni? -Vad är det här?
-Fråga din boss. -Vilken boss?
Sally Tomato. Fråga honom. Kom nu.
Leta efter narkotika. Här finns massor.
19:e POLISDISTRIKTET
-Vad heter du? -Varjak.
Var tysta där borta!
Paul Varjak. V-A-R-J-A-K.
-Hörru! -Försvinn!
Ut härifrån!
Jag är författare.
F-Ö-R-F-A-T-T-A-R-E.
-En åt gången. -En, snälla ni. Tack.
Bra.
-Lugna ner er. -Jag kan inte svara på alla frågor.
-En åt gången. -Lägg av!
Du kan väl börja.
Lämnade du kodade meddelanden?
Självklart inte.
Jag gav bara mr O'Shaughnessy...
väderleksrapporten.
Fråga mig inte vad detta gäller.
Besökte du Tomato?
Varje vecka. Hur så?
Tomato är medlem i ett narkotikasyndikat.
Han sa aldrig något om narkotika.
Dessa otäcka människor bara förföljer honom.
Han är djupt känslig.
-En rar gammal man. -Då är du oskyldig.
-Givetvis. -Vad ska du göra åt det?
-Vad menar du? -Vem är din advokat?
Jag vet inte.
Mr O'Shaughnessy, antarjag.
Mr O'Shaughnessy!
Försvinn härifrån!
-Okej, kom med nu. -Rör på dig.
-Kom då. -Mr O'Shaughnessy?
-Håll käften! -In med dig.
GLAMOURFLICKA GRIPEN
TOMATOS TOMAT PLOCKAD AV POLIS
Glamourflicka anhållen vid polisrazzia
-Hallå. -Mr Paul Varjak?
-Ja. -Mr Berman i Hollywood väntar.
Var god och betala 3 dollar för de första tre minuterna.
Hallå?
O.J. Berman här. Vem är det som ringer?
-Det är Paul Varjak. -Trevligt att talas vid.
Varjak. V-A-R-J-A-K.
Jag är Hollys vän. Vi möttes på festen.
-Vem? -Paul. Paul Varjak.
V-A-R...
Mr Berman, det är Fred.
Jaså, Fred, raring.
Du ringer angående tjejen, eller hur?
Allt är under kontroll. Du kan vara lugn.
Jag har talat med min advokat i New York.
Jag bad honom sköta det...
och låta mig förbli anonym.
-Vad? -Jag vill inte bli inblandad.
-Hör du mig? -Det låter som om du är i en tunnel.
Det är bara min högtalartelefon.
-Vad? -Högtalartelefon!
Hon sitter inne mot en borgen på 1 0 000.
Min advokat kan få ut henne vid 1 0-tiden. Gör så här.
Bryt dig in i tippen där hon bor...
och samla ihop hennes prylar.
Hämta henne ur fängelset.
Ta henne till ett hotell under ett falskt namn.
Håll henne borta från journalisterna.
Kan du göra det?
Visst, mr Berman.
-Jag uppskattar verkligen det här... -Glöm det.
Jag är skyldig henne en tjänst.
Jag är inte skyldig henne ett dugg, om jag ska vara ärlig...
men hon är tokig.
Hon är en bluff.
Men hon är en äkta bluff.
-Förstår du vad jag menar? -Ja, jag förstår vad du menar.
-Tack, mr Berman. Tack så mycket. -Okej!
Skärp dig.
Quel natt.
Jag har gjort inbrott medan du varit borta.
Clayton Hotel. 84th och Madison.
O.J. tycker att du ska hålla dig undan ett tag.
Jag har dina saker här, katten också. Jag hoppas han mår bra.
Ja då.
Hej, katten.
Stackars namnlösa kräk.
Du, raring, hittade du flygbiljetten?
-Här. Vi kan lösa in den. -Skämtar du?
Vad är klockan?
-Drygt 1 0. -Bra.
Idlewild flygplats.
-Glöm det. Det kan du inte. -Varför inte?
Du förstår inte. Du ärju åtalad.
Om du försöker sticka, låser de in dig för gott.
Var inte fånig.
Snart ärjag gift...
med Brasiliens framtida president.
Det kommer att ge mig diplomatisk immunitet.
Lita inte på det.
Vad är det, raring?
Jag har ett meddelande åt dig.
Jaha, jag förstår.
Kom han med det själv...
eller var det inskjutet under dörren?
En kusin.
Räck mig handväskan, raring.
En flicka kan inte läsa sådant utan sitt läppstift.
Läs det för mig, raring.
Jag tror inte att jag kan klara...
Är det säkert att du vill det?
Okej.
"Min käraste lilla flicka...
"jag har älskat dig och vetat att du inte är som andra.
"Föreställ dig min förtvivlan...
"närjag, på ett brutalt och offentligt vis, upptäckte...
"hur väldigt olik du är den typ av kvinna...
"som en man i min ställning hoppas kunna ta till maka.
"Jag beklagar situationens vanhedrande omständigheter.
"Och mitt hjärta förmår ingalunda...
"lägga min fördömelse...
"till den fördömelse som omger dig.
"Så jag hoppas att du kan förmå dig själv att inte klandra mig.
"Jag måste skydda min familj och mitt namn...
"vad det gäller dessa saker ärjag en vekling.
"Glöm mig, vackra barn. Och må Gud vara med dig.
"José."
Jaha...
Han ärju i alla fall ärlig.
-Det är rörande. -Rörande?
Den rättfärdiga göken.
Han är en vekling säger han.
Okej. Så han är ingen vanlig råtta, eller ens en superråtta.
Han är bara en rädd liten mus, det är allt.
Men, åh, tusan.
Jösses, fan.
Jaha, då blir det inget Sydamerika, då.
Du är inte skapt för att vara Pampas drottning.
-Clayton Hotel. -Idlewild.
Vad?
Planet går kl. 1 2. På det tänkerjag vara.
Holly, det går inte.
Jag tänker inte springa efter José, om det var det du trodde. Åh, nej.
Han är framtida president av ingenstans.
Men varför inte ta vara på flygbiljetten?
Jag harju aldrig varit i Brasilien.
Snälla du, sitt inte där och stirra på mig.
Jag åker och så ska det bli.
De vill bara ha mig...
som vittne mot Sally.
Ingen tänker åtala mig.
För det första har de inte en chans.
Jag är färdig med den här stan.
Åtminstone för ett tag.
Somliga nyanser i rampljuset kan förstöra en flickas utseende.
Jag kommer inte att få vara ifred någonstans.
Jag vet.
När du är tillbaka i stan...
kan du väl ringa New York Times eller liknande.
Skicka mig en lista över Brasiliens 50 rikaste män.
De 50 rikaste.
-Jag kan inte låta dig åka. -Inte?
Holly, jag är kär i dig.
-Vad är det med det? -Vad?
Massor.
-Jag älskar dig. Du tillhör mig. -Nej.
-Människor tillhör inte varandra. -Det gör de visst.
Ingen får sätta mig i bur.
Det ska jag inte, jag vill bara älska dig.
-Det är samma sak. -Nej, det är det inte.
-Holly... -Jag är inte Holly.
Inte Lula Mae heller. Jag vet inte vem jag är.
Jag är som katten.
Ett namnlöst kräk. Vi tillhör inte någon.
Ingen tillhör oss. Vi tillhör inte ens varandra.
Stanna taxin.
Vad tror du?
Det här borde vara rätt ställe för en tuffing som du.
Soptunnor, råttor i överflöd.
Stick!
Dunsta, sa jag! Pys!
Vi kan åka.
Chauffören...
stanna här.
Vet du vad som är felet med dig, vem-du-nu-är?
Du är ynklig. Du är feg helt enkelt.
Du vågar inte säga: "Okej, livet är ett faktum."
Människor blir kära.
Människor tillhör varandra...
för det är deras enda chans att bli lyckliga.
Du anser dig själv vara vild och fri.
Du är livrädd för att bli stoppad i en bur.
Gullet, du är redan i en bur. Din egen bur.
Den är inte begränsad till Tulip i Texas...
eller Somalia.
Den följer med dig överallt.
För vart du än flyr, så springer du alltid på dig själv.
Här. Jag har burit omkring på den här i flera månader.
Jag vill inte ha den längre.
Hallå, katten!
Katten!
Var är katten?
Jag vet inte.
Katten!
Katten.
Slut