Hei.
Hei baby, hva foregår her?
Å, hei.
Frøken Golightly.
En dag... En dag...
Frøken Golightly.
Hva skjedde egentlig?
Du går til toalettet og det er det siste jeg ser til deg.
-Nå, Harry... -Harry var den andre fyren.
Jeg heter Sid Arbuck. Du liker meg, husker du?
Frøken Golightly, jeg protesterer!
Elskling, jeg beklager, men jeg har mistet nøkkelen min.
Det var for to uker siden.
Du kan ikke ringe på hos meg alltid.
Du forstyrrer meg! Du må få deg ny nøkkel!
Men det hjelper ikke. Jeg bare mister dem.
Kom igjen. Du liker meg. Jeg vet du gjør det.
Jeg forguder deg, herr Arbuck...
-God natt. -Vent. Hva er det?
Du liker meg. Jeg er en vellikt type.
Du liker meg. Det vet du.
Betalte jeg ikke regningen for fem stykker?
Dine venner. Jeg har aldri sett dem før.
Når du ville ha småpenger for toalettet...
ga jeg deg $ 50.
Det gir meg rettigheter.
Snart tilkallerjeg politiet!
Hele tiden, bare forstyrrelser! Jeg får aldri sove!
Jeg må få hvile! Jeg er en kunstner!
Jeg kommer til å sette sedelighetspolitiet på deg!
Ikke vær sint. Jeg skal ikke gjøre det igjen.
Om du lover å ikke være sint...
larjeg deg kanskje ta de bildene.
Når?
En eller annen gang.
Når som helst.
God natt.
Jeg er lei for å bry deg. Jeg kunne ikke åpne døren.
Jeg tror de sendte meg nøkkelen til annen etasje.
Jeg kunne ikke åpne inngangsdøren.
Jeg sa, jeg tror de sendte meg nøkkelen til annen etasje.
Jeg kunne ikke åpne inngangsdøren. Beklager at jeg vekket deg.
Det er greit.
Det kunne hende hvem som helst... Det skjer ofte. God natt.
Jeg hater å...
Jeg hater å bry deg, men kan jeg...
få låne telefonen?
Selvfølgelig.
Hvorfor ikke?
Tusen takk.
Vel, det er et...
koselig lite sted du har her.
-Du har nettopp flyttet inn du også? -Jeg har vært her omtrent ett år.
Telefonen er der borte.
Vel, den var der.
Å, nå huskerjeg det.
Jeg la den i kofferten for å dempe lyden.
Jeg beklager.
-Er han ok? -Jada.
Jada. Han er ok, er du ikke det katt?
Stakkars katt.
Stakkars slusk. Stakkars slusk uten navn.
Jeg har ikke rett til å gi ham ett.
Vi eier ikke hverandre. Vi bare møttes en dag.
Jeg vil ikke eie noe...
førjeg finner et sted hvor jeg og ting passer sammen.
Jeg vet ikke hvor det er, men jeg vet hvordan det er.
Det er som Tiffany's.
Tiffany's? Mener du smykkebutikken?
Riktig.
Jeg er gal etter Tiffany's.
Du.
Du vet dager som man er lamslått?
Lamslått? Mener du deprimert?
Nei.
Deprimert er man når man er fet eller det regner.
Bare trist.
Å være lamslått er forferdelig.
Plutselig er du redd og du vet ikke hvorfor.
-Får du noen gang den følelsen? -Joda.
Nårjeg får den, er det eneste som hjelper...
å hoppe i en drosje til Tiffany's.
Roer meg ned med en gang.
Roen og prakten der.
Ikke noe galt kan skje der.
Hvis jeg kunne finne et virkelig sted...
som får meg til å føle som hos Tiffany's, da...
skulle jeg kjøpe noen møbler og gi katten et navn.
Unnskyld. Du spurte om noe.
Telefonen.
Jeg skulle ha møtt noen.
Dette er 1 0.00 torsdag morgen?
Jeg kom akkurat av et fly. Jeg er ikke sikker.
Torsdag. Er det torsdag?
-Jeg tror det. -Torsdag! Det kan det ikke være!
Det er for ille.
Vel, hva er så forferdelig med torsdag?
Ingenting, jeg husker bare aldri når det er.
Onsdager gårjeg vanligvis ikke til sengs...
fordi jeg må rekke 1 0.45.
De er så nøye med besøkstidene.
Vær så snill og se under sengen...
om det er et par alligatorsko der?
Klart det.
Jeg må fikse på utseendet mitt.
Jeg kan ikke dra til Sing Sing grønn i fjeset.
Sing Sing?
Det er et tåpelig navn på et fengsel.
Sing Sing. Det høres mer ut som et operahus.
Svarte, alligator.
Alle besøkende prøver å ta seg best mulig ut.
Det er rørende, kvinnene har på seg sine peneste ting.
Jeg elsker dem for det. Og barna også.
Barna som konene har med seg.
Det burde være trist å se barn der, men det er det ikke.
De har sløyfer i håret og blankpussede sko.
Det er bare isen som mangler.
Etter hva jeg skjønner, skal du...
-besøke noen i Sing Sing. -Det stemmer.
Du kan se hva slags type en mann synes at du er...
på øredobbene han gir deg.
Jeg må si, tankene spinner.
Kan jeg spørre hvem?
Hvem hva? Å, hvem jeg skal besøke?
Jeg tror det er det jeg mener.
Jeg vet ikke om jeg burde si det.
De sa aldri at jeg ikke skulle.
Kors på halsen og kyss deg på albuen.
Jeg skal forsøke.
Du har antageligvis lest om ham. Sally Tomato.
Sally Tomato?
Ikke se så sjokkert ut.
De kunne ikke bevise...
at han var i Mafiaen, enda mindre leder av den, kjære.
De beviste bare at han snøt på skatten.
Han er en elskelig gammel mann.
Han var ikke elskeren min eller noe.
Jeg kjente ham ikke før han kom i fengsel.
Jeg er veldig glad i ham nå.
Jeg har sett ham hver torsdag i sju måneder.
Jeg ville gå selv om han ikke betalte.
-Sko. -Jeg fant bare én.
Betaler han deg?
Riktig. Advokaten hans gjør det.
Hvis han er advokat, noe jeg tviler på, for han har...
bare en telefonsvarer.
Og han vil alltid møte meg på Hamburger Heaven.
Nå vet du det, din snushane. Takk.
Vær så god.
Kjole. Kjole.
Sånn. Veske og en hatt, også.
Sånn.
For sju måneder siden, spurte denne såkalte advokaten, O'Shaughnessy...
om jeg ville like å oppmuntre en gammel mann...
og tjene 1 00 dollar i uken.
Jeg sa til ham, "Dette er feil Holly Golightly."
Jeg tjener like mye på å gå på toalettet.
Alle elegante herrer...
vil gi en pike $ 50 for toalettet.
Og drosjeregningen, det er 50 til.
Så sa han at klienten hans var Sally Tomato.
Sally hadde sett meg et sted...
og beundret meg á la distance.
Det ville være en god gjerning å besøke ham.
Hvordan kunne jeg si nei? Det var så utrolig romantisk.
Hvordan serjeg ut?
Veldig fin. Jeg må si jeg er imponert.
Jeg kunne aldri gjort det uten deg.
-Veske... -Ring meg når som helst.
Jeg er bare ovenpå, så snart jeg flytter inn.
Morna, katt.
Mener du at han gir deg $ 1 00 for en times prat?
Herr O'Shaughnessy gjør det...
nårjeg gir ham værmeldingen.
Det er ikke min sak, men det høres ut...
som du kan havne i trøbbel.
Hold denne for meg.
Hva mener du med "værmelding"?
Bare en beskjed som jeg gir til herr O'Shaughnessy.
Så han vet at jeg har vært der.
Sally gir meg ting å si, som...
"Det er en orkan over Cuba"...
og "Overskyet i Palermo". Sånne ting.
Vær ikke redd. Jeg har passet på meg selv i lange tider.
Taxi!
-Jeg kunne aldri gjøre det. -Det er enkelt.
Paul.
Jeg er sen. Jeg vet det.
Var du låst ute? Fikk du ikke nøkkel?
Å, elskling. Jeg beklager.
Nei, jeg fikk nøkkel.
Frøken Golightly, naboen min, slapp meg inn.
Frøken Golightly er på vei til Sing Sing.
-Å? -Bare på besøk, selvfølgelig.
Frøken Golightly, fru Falenson, min maler.
-Gleder meg. -Gleder meg.
Elskling. La meg se på deg.
-Er du ferdig? -Var flyturen forferdelig?
Jeg har det travelt.
Grand Central stasjon, og trå på, elskling.
Det er bare tre uker siden jeg forlot deg i Roma?
Føles som år.
-Har du sett leiligheten? -Ikke ennå.
Det var uforskammet av meg, men jeg kunne ikke motstå.
Jeg tok den uten deg.
Jeg synes den er fantastisk...
men hvis du hater den, så kan vi begynne igjen.
Frøken Golightly!
Baby! Hvor skal du?
Kom igjen, baby. Lukk opp døren.
Vær grei.
Du bryter opp et hyggelig selskap.
Kom igjen, baby. Lukk opp døren.
Hei, bandet svinger.
Kom igjen, baby.
Frøken Golightly. En gang til, jeg må protestere!
Hvis du ikke stopper den grammofonen nå,
så tilkallerjeg politiet!
Ja. Det er bedre.
Hva er galt, baby?
Kom igjen. Vær grei. Lukk opp døren.
Kom igjen, baby. Jeg venter på deg.
-Det er bare meg. -Et øyeblikk. Frøken...
Golightly. Holly Golightly.
Jeg bor nedenunder. Vi møttes i morges, husker du?
Ja.
Det er ok. Hun har gått.
Hun jobber sent til å være en maler.
Det er en forferdelig skremmende mann nede.
Han er søt når han ikke er full...
men en fyllik, og, du store min, for et beist.
Det ble så slitsomt, at jeg gikk ut gjennom vinduet.
Du må bare kaste meg ut hvis du vil...
men det så så koselig ut og maleren din hadde gått...
og det begynte å bli kaldt der ute.
Og jeg har hørt at folk i New York...
aldri blir kjent med naboene sine.
Vel, hvordan var Sing Sing?
Fint.
Jeg rakk toget og all ting.
Og hva er værmeldingen?
"Varsel til små fartøyer Block Island til Hatteras."
Hva det enn betyr.
Vet du, du er søt. Det er du virkelig.
Du ligner litt på broren min, Fred.
Noe imot at jeg kaller deg Fred?
Ikke i det hele tatt.
300, hun er veldig sjenerøs.
Er det per uke, time eller hva?
Selskapet er slutt. Ut.
Å Fred. Kjære Fred, jeg beklager.
Jeg mente ikke å fornærme deg. Ikke vær sint.
Jeg sa bare at jeg forstår.
Jeg forstår det så godt.
Bare bli. Lag deg en drink.
Sleng hit morgenkåpen min.
Bli hvor du er.
Du må være helt utslitt.
Jeg mener, det er sent...
og du sov dypt og sånn.
Du må vel tro at jeg er splitter pine gal eller noe.
Ikke noe galere enn noen andre.
Jo, det gjør du, alle andre gjør. Det gjør meg ikke noe.
Det er nyttig å være vinneren i sjokkavdelingen.
Hva er det du gjør, egentlig?
-Jeg er forfatter, gårjeg ut fra. -Går du ut fra? Vet du ikke?
OK. Positiv erklæring. Sann bekreftelse.
Jeg er en forfatter.
Den eneste forfatteren jeg noen gang har kjent er Benny Shacklett.
Han har skrevet mye TV-stoff, men for en rotte.
Si meg, er du virkelig forfatter?
Jeg mener, kjøper noen det du skriver eller noe?
De kjøpte det som er i esken der.
Dine?
Alle disse bøkene?
Det er bare en bok.
1 2 eksemplarer av den.
"Ni Liv av Paul Varjak."
Det er historier.
Ni stykker.
Fortell meg en.
De er ikke sånne som man kan fortelle.
For dristige?
Ja, jeg går ut fra at de er dristige også, men bare tilfeldigvis.
Hovedsakelig er de sinte, følsomme, sterkt følte...
og det dristigste av alle ordene, lovende.
Det sa The Times Book Review, 1 . oktober, 1956.
-1956? -Det stemmer.
Dette er et råttent spørsmål, men hva har du skrevet i det siste?
I det siste harjeg jobbet på en roman.
-I det siste, siden 1956? -Det tar lang tid.
-Jeg vil få det riktig. -Så, ingen flere historier.
Meningen er...
å ikke sløse bort talentet mitt på små ting.
Jeg sparer det til det helt store.
Skriver du hver dag?
Ja visst.
-I dag? -Ja visst.
-Det er en fin skrivemaskin. -Selvsagt.
Den skriver ikke annet enn følsom, intens lovende prosa.
Det er ikke fargebånd i den.
-Er det ikke? -Nei.
Å.
Noe du sa i morges har...
brydd meg i hele dag.
Hva da?
Gir de deg virkelig $ 50 til toalettet?
Selvfølgelig.
Du må klare deg veldig bra.
Jeg prøver å spare, men er ikke så flink til det.
Vet du, du ligner sånn på Fred.
Jeg har ikke sett ham siden jeg var 14, da jeg dro hjemmefra.
Han var allerede 1 ,85.
Det må ha vært peanøttsmøret som gjorde det.
Alle syntes han var sprø som spiste alt det peanøttsmøret.
Men han var ikke sprø.
Bare søt og vag og veldig treg.
Stakkars Fred. Han er i hæren nå.
Det er det beste inntil jeg får nok penger.
-Og så? -Og så skal Fred og jeg...
Jeg dro til Mexico en gang.
Det er et vidunderlig sted å ale opp hester.
Jeg så et sted nær sjøen som...
Fred er veldig flink med hester.
Selv i Mexico koster land noe.
Hva jeg enn gjør, så er det aldri mer enn...
$ 200 i banken.
Den kan ikke være 04.30.
Det kan den ikke.
Har du noe imot at jeg bare kryper oppi med deg litt?
Det er ok. Det er det.
Vi er venner, det er alt.
Vi er venner er vi ikke?
Jo visst.
Ok.
La oss ikke si et ord til.
La oss bare sove.
Hvor er du, Fred?
Det er kaldt.
Det er snø og vind.
Hva er det? Hva er galt?
Hvorfor gråter du?
Hvis vi skal være venner, la oss få en ting klart.
Jeg hater snushaner.
Kjæreste Fred...
Tilgi meg for i går natt. Kom til en drink rundt kl. 6?
Din venninne, Holly Golightly
-Ja. -Lucille, elskede? 2-E.
Jeg har prøvd febrilsk å komme fram til deg.
Bill kom akkurat tilbake.
En dag tidligere, det beistet.
Så jeg må trekke meg.
Vil du forklare for de andre jentene?
Du er en engel.
Kanskje vi kan ha en lang lunsj i morgen.
Jeg ringer deg i morgen.
Som du vil.
Du vil klare å overleve uten meg i natt?
Ja da.
Jeg gir meg kanskje i kast med å skrive.
-God natt. -God natt.
Ble du utstoppet, hva, Polly, baby?
Det fortjener du, stor i kjeften.
-Buongiorno. -Hva?
Drikker du ikke?
Har du lommer? Hva heter du?
Hva er navnet ditt? Hva kaller du deg?
-Irving. -Perfekt. Perfekt.
Det er fantastisk, Irving.
Jeg kommer straks tilbake, Irving, baby.
Ja? Ungen er fremdeles i dusjen. Er du ventet?
Jeg ble invitert. Er det det du mener?
Bli ikke sint og sår. Kom inn.
Det er en fest. Mange typer kommer som ikke er ventet.
Jeg spanderer en drink. Du drikker?
-Ja. -Da spandererjeg en drink.
Ok.
Hei, skatt, skjørtet ditt er revnet der.
-Hva drikker du? -Bourbon.
Bourbon?
-Med is? -Ja. Nei. Med vann.
Ok, men du vil ha is først, ikke sant?
-Ja. -Bra, her har du.
-Ikke for mye. -Ok. Dette vil løsrive deg.
-Kjent jenta lenge? -Ikke særlig. Jeg bor oppe.
Du tuller. Se på dette stedet.
Det er utrolig. For en skraphaug.
Hva syns du?
-Om hva? -Er hun eller er hun ikke?
Vent litt. Bli der.
-Harriet. -Hei, J.B.
"J.B."? O.J. hvem er det?
Ok. Hallo.
-Du kjenner Gil. -Ja. Hvordan har du det?
-Hva med en drink? -I kjøkkenet.
-Du finner alt du trenger. -Takk.
Så... Å, skatt, er det deg, er det deg.
Fred, kjære, jeg er så glad for at du kunne komme.
Jeg har med en gave til deg til bokhylla.
Du er søt.
Ni Liv
Ser ikke det fint ut? Gi meg en sigarett, OJ.
Klart det.
O.J. er en fantastisk agent. Han kan så mange telefonnumre.
Hva er telefonnummeret til Jerry Wald?
Kom igjen, hold opp.
Ring ham og fortell ham at Fred er et geni.
Ja, oppfattet.
Ikke rødm, Fred. Du sa det ikke. Jeg gjorde det.
Kom til poenget. Hvordan kan du gjøre...
Fred rik og berømt?
La Fred og meg ordne det, hva, vesla?
Ok. Men husk, jeg er agenten.
Han har allerede en maler, jeg er agenten.
Vent. Vent.
Hei, gutter. Kom inn.
Alt dere trenger er på kjøkkenet.
Så, hør her, Fred, baby.
-Nei, det er Paul, baby. -Jeg trodde det var Fred, baby.
-Nei. -Svar på spørsmålet, ok?
-Er hun, eller er hun ikke? -Hva da?
En bløffmaker.
Jeg vet ikke. Jeg tror ikke det.
Du tror ikke det, hva? Vel du tar feil, hun er det.
På en annen side har du rett, for hun er en ekte bløffmaker.
Vet du hvorfor? Hun tror virkelig på...
alt dette sprø sludderet.
Nå, jeg liker alvorlig talt den jenta. Jeg gjør det.
Jeg er følsom, det er derfor.
Du må være følsom for å like henne.
Det er et streif av en dikter...
skjønner du?
Har du kjent henne lenge?
Tuller du? Jeg oppdaget henne.
Jeg er O.J. Berman.
Et par år siden, ved kysten.
Hun var bare en jentunge. Masse stil, klasse...
-Masse hva? -Klasse. Jeg sa hun hadde klasse.
Men når hun åpnet munnen...
visste man ikke om hun var en bondeknøl eller fra Oklahoma.
Vet du hvor lang tid det tok å rette på aksenten?
-Nei. -Det skal jeg si deg.
Ett år. Vet du hvordan?
Vi ga henne fransktimer.
Når hun kunne imitere fransk...
kunne hun imitere engelsk.
Til slutt arrangerte jeg en liten prøvefilm.
Natta før... Jeg kunne ha tatt livet av meg.
Natta før prøvefilmingen ringer telefonen.
Jeg sa: "O.J. her." Hun sier: "Det er Holly."
"Holly? Du høres ut som du er langt borte. Hva er det?"
Hun sier: "Jeg er i New York."
"Du har en prøvefilm i morgen."
"Jeg er i New York fordi jeg aldri har vært der før."
Jeg sier: "Kom tilbake hit."
Hun sier: "Jeg vil ikke."
"Hva mener du? Hva er det du vil?"
Hun sier: "Jeg vil ikke." Jeg sier: "Hva vil du?"
Hun sier: "Nårjeg finner ut så skal jeg si fra til deg." Pang.
-Fred, baby... -Det er Paul, baby.
Ja visst. Ikke fortell meg at hun ikke er en bløffmaker.
Skjønner du?
Irving. Søta, Irving, hvor har du vært?
Flott, takk.
Mike, elskling, jeg prøvde å få tak i deg hele dagen.
Telefonsvareren din svarer ikke.
Det er problemet med telefonsvarere.
Jo, det er vel det. Pass på så moren din aldri...
Hun har vært litt her og der.
Du ser så flott ut.
Etter alt det hun sa om ham, og han vet det.
Holly.
-Klokka, kjære. -Hva?
Klokka?
-Har du klokke? -Nei.
-Å, la meg se. 6.45. -Takk, kjære.
Kan jeg låne den?
Var det virkelig nødvendig?
Litt av et selskap. Hvem er alle disse menneskene?
Hvem vet? Rykter sprer seg.
Du blåser i det, ikke sant, elskling?
Forsterkninger.
-Hvor skal jeg sette det? -Rett der inne.
Holly.
Holly, elskling.
-Hva er det? -Mag Wildwood.
Hun er en modell, tro det eller ei, og gørr kjedelig.
Men se på godsakene hun hadde med seg.
Han er all right, hvis du liker mørke, pene menn som ser rike ut...
med lidenskap og for mange tenner.
Jeg mener den andre.
-Den andre? -Han heter Rusty Trawler.
Rusty Trawler.
Han er den niende rikeste mannen i Amerika under 50.
Det er merkelig informasjon å huske så godt.
Jeg følger med slike ting.
-Unnskyld. Du skylder meg 47... -Hold denne et øyeblikk, elskling.
Mag, elskling, hva gjør du her?
Jeg var ovenpå og jobbet med Yunioshi.
Påskesaker til Bazaar.
Så kom disse to kjekke karene for å hente meg.
Det var en feiltagelse. Jeg misforstod et eller annet.
De var begge veldig forståelsesfulle.
Fårjeg presentere José da Silva Pereira?
Han er fra Brasil.
Frøken Golightly.
Veldig snilt av deg å la meg få komme i selskapet ditt.
Jeg er så interessert i nord-amerikansk kultur.
Jeg har allerede vært ved Frihetsstatuen...
og restauranten Automatique.
Men dette er første gangen jeg er i et typisk nord-amerikansk hjem.
Kunne han ikke bare smelte i munnen på deg?
Og dette er herr Rusty Trawler.
Frøken Golightly.
Du er ikke sint på meg for at jeg tok dem med?
-Selvfølgelig ikke, elskling. -Jeg er glad for det.
Nå, hvem skal hente en bourbon til meg?
-O.J. -Ja?
-En drink til frøken Wildwood? -Ja. Hvem er frøken Wildwood?
Herr Berman, vi er ikke blitt formelt introdusert...
men jeg er Mag Wildwood fra Wildwood, Arkansas.
Det er et fjellstrøk.
Bare føl deg som hjemme, senhor.
Ikke bekymre deg.
Jeg vil bare observere skikkene i landet ditt.
Ok, gjør det du.
Nå, kom igjen herr Trawler.
La oss se hva vi kan gjøre for å more deg.
Å, nei.
Nei, nei, nei.
Jeg skulle ikke plukke deg opp.
Du skulle hente meg, og i siste øyeblikk fikk jeg...
Hør, det var ikke meningen at jeg skulle plukke deg opp.
-Ja? -Frøken Golightly?
Denne gangen advarerjeg deg!
Denne gangen ringerjeg virkelig politiet!
God kveld.
Er det viktig?
Nei. Bare fyren ovenpå.
Klager over støy.
Han er sint.
Han nevnte noe om å ringe politiet.
Å politiet. Politiet?
Det kan jeg ikke ha noe av. Jeg bør finne frøken Wildwood og gå.
Tenk å finne en kjæreste av meg...
snuse rundt etter billig Hollywoodmøkk.
-Mag, elskling, du er kjedelig. -Hold kjeft.
Du vet hva som vil skje med deg?
Jeg vil ta deg til dyrehaven og fore deg til jakoksen.
Så snart jeg har drukket opp denne drinken.
Pass opp!
Unnskyld.
God kveld, Ed.
-Det er Paul baby. -Å, ja.
-Du husker Irving? -Ja. Hei, Irving.
-Dette er José. -Hyggelig å treffe deg.
-Hyggelig å treffes. -Ja.
Smykketyver.
Sally hjelper meg med regnskapene mine.
Jeg har ikke hode for tall i det hele tatt.
Jeg prøver desperat å spare litt penger. Jeg fortalte deg jo det.
Jeg klarer bare ikke.
Han får meg til å skrive ned alt.
Hva jeg får, hva jeg bruker.
Jeg hadde en konto, men han fikk meg til å kvitte meg med den.
Han synes det er bedre å drive på kontantbasis, skattemessig.
En dag, ta denne boken, og gjør den til en roman.
Alt er der. Bare fyll inn detaljene.
Kunne bli en god latter.
Nei. Nei, jeg tror ikke det.
Denne boken ville knuse hjertet.
"Herr Fitzsimmons, toalett, $ 50."
"Minus $ 1 8."
"For reparasjon av en svart silkekjole."
"Kattemat, 27 cent."
Sally, vær så snill og slutt, du får meg til å rødme!
Men du har rett om Jack Fitzsimmons, han er en rotte.
Jeg kjenner kanskje bare rotter.
Bortsett fra Fred, selvfølgelig.
Du synes at Fred er hyggelig, synes du ikke?
For din skyld håperjeg han er det.
Gi meg et avskjedskyss.
Morna, onkel Sally. Ses neste uke.
Morna, onkel Sally.
Morna og glem ikke å sende den boken.
Skal ikke det.
Å, hva med værmeldingen?
Å, ja.
Snøbyger ventet denne helgen i New Orleans.
Snøbyger ventet denne helgen i New Orleans?
Er ikke det det rareste?
Jeg tror ikke de har hatt snø i New Orleans på mange år.
Jeg vet ikke hvordan han finner på dem.
MIN VENN
Det var en gang en skjønn, veldig redd pike.
Hun bodde alene med en navnløs katt.
-Hei. -Hei.
-Hva er det du gjør? -Skriver.
Fint.
Vel, hallo.
-Hva er galt? -Jeg vet ikke.
Det er antageligvis ingenting.
Jeg vil se om han fremdeles er der.
Se om hvem fremdeles er der? Hva er det du snakker om?
Se.
Se? Jeg la merke til ham i går ettermiddag.
Jeg ville ikke virke nevrotisk...
-men når han er der igjen i dag... -Hvem tror du det er?
Det kan være hvem som helst, selvsagt, men det som slo meg var...
kanskje Bill overvåker oss?
Ok, jeg skal ta meg av dette.
Nei. Nei, ikke gjør det.
Hvis det er det, vil du bare gjøre det verre.
Jeg skal være forsiktig. Vent her.
Elskling, ikke gjør det. Jeg synes ikke at du skulle.
Ta det med ro.
Jeg vil bare finne ut hva dette er for noe.
Ok, hva vil du?
Gutten min, jeg trenger en venn.
Det er meg, det er henne.
Det er broren hennes Fred.
Er du Hollys far?
Navnet hennes er ikke Holly.
Hun var Lula Mae Barnes.
Inntil hun giftet seg med meg.
Jeg er mannen hennes, Doc Golightly.
Paul Varjak.
Jeg er hestedoktor. Dyremenneske.
Gjør litt jordbruk også, nær Tulip, Texas.
Broren hennes, Fred, kommer ut av hæren snart.
Lula Mae hører hjemme hos mannen sin...
broren og ungene.
Ungene?
De er hennes unger.
Hun har fire unger?
Nå, gutten min, jeg påsto ikke at de var hennes egne unger.
Deres egen kjære mor, kjære kvinne...
døde 4. juli, uavhengighetsdagen 1955...
i tørkeåret.
Nårjeg giftet meg med Lula Mae, gikk hun i sitt 14. år.
Du tror kanskje at en person på 14...
ikke vet hva hun vil.
Men Lula Mae.
Hun var en uvanlig person.
Jeg skal si deg...
hun knuste virkelig hjertene våre da hun stakk av gårde.
Hun hadde ingen grunn.
Alt husarbeidet ble gjort av døtrene hennes.
Lula Mae kunne ta det med ro.
Den dama ble rett og slett fet...
og broren hennes, han vokste til en kjempe.
Et annet syn enn da de kom til oss.
Et par villstyringer var de.
Jeg tok dem i å stjele melk og kalkunegg.
De hadde bodd...
hos noen enkle, ubetydelige folk omtrent 1 6 mil øst for Tulip.
Hun hadde grunn til å rømme fra det huset.
Aldri noen for å dra fra mitt.
Hva med broren hennes? Dro ikke han?
Nei. Vi hadde Fred hos oss til hæren tok ham.
Det er derforjeg kom. Jeg fikk et brev fra ham.
Han kommer ut i februar.
Derfor kom jeg for å hente henne.
Lula Maes plass er hos mannen sin, ungene og broren.
Hva?
Gevinst fra popcorn. Vil du ha den?
Kunne aldri forstå hvorfor den dama dro av gårde.
Si ikke at hun ikke var lykkelig.
Pratsom som ei nøtteskrike var hun.
Med noe smart å si om alt.
Bedre enn radioen.
Den natta jeg fridde, grein jeg som en baby.
Hun sa, "Hvorfor griner du? Vi skal gifte oss.
"Jeg har aldri vært gift før."
Jeg lo og omfavnet og klemte henne.
"Aldri vært gift før."
Hør her gutten min, jeg trenger en venn...
forjeg vil ikke overraske eller skremme henne.
La henne få vite at jeg er her.
Vil du gjøre det, gutten min?
Ja da, Doc. Hvis det er det du vil.
Kom igjen.
Ok.
Jeg kommer.
Å, elskling, jeg er på vei ut.
Jeg er en halv time for sen.
Kanskje vi kan ta en drink i morgen?
Ja da, Lula Mae...
hvis du fremdeles er her i morgen.
Å, vær så snill, hvor er han?
Fred?
Jøss.
Lula Mae.
Jøss, skatt, mater de deg ikke her oppe? Du er så mager.
-Hei, Doc. -Jøss, Lula Mae.
La ditt rike komme.
Hva er galt? Er du ok?
Kanskje. Nei, jeg er ikke det.
-Fred, kan du hjelpe meg? -Hvis jeg kan.
Bli med meg og Doc til bussholdeplassen.
-Hva? -Han tror at jeg kommer tilbake.
Jeg trenger støtte. Jeg kan ikke gjøre dette alene.
Hva kan jeg gjøre? Han er mannen din.
-Nei, det er han ikke. -Er han ikke?
Det ble opphevet for lenge siden, han vil ikke akseptere det.
Vær så snill Fred. Jeg sier at du skal følge oss.
Ikke si noe.
Bare møt oss utenfor om ca. en time. Vær så snill?
Du venter her, skatt. Jeg henter veska.
Skal jeg kjøpe noen blader?
Vær så snill Fred, ikke gå fra meg.
Vi gjør oppmerksom på...
at bussen nå går fra plattform 5, direkte til Dallas...
Philadelphia, Columbus, lndianapolis, Terre Haute...
St. Louis, Tulsa, Oklahoma City, Denison, Dallas.
Kom igjen, Lula Mae. Det er oss.
Doc, jeg blir ikke med deg.
Kom igjen. La oss gå rolig, jeg skal prøve å hjelpe deg med å forstå.
Hjelp meg, Fred.
Det er greit.
Jeg setter pris på hjelpen din, men dette er mellom Lula Mae og meg.
Javel, Doc.
Jeg elsker deg, Lula Mae.
Jeg vet at du gjør det, og det er det som er problemet.
Det er en feil du alltid gjorde, å prøve å elske en villstyring.
Du kom alltid hjem trekkende på ville dyr.
En hauk med brukket vinge...
og en fullvoksen villkatt med brukket ben.
Husker du?
Lula Mae, det er noe...
Du må ikke være bløthjertet mot ville dyr.
Jo mer du gjør, jo sterkere blir de.
Inntil de er sterke nok til å fly opp i et tre.
Så til høyere trær, og så til himmels.
Det er noe jeg måtte fortelle deg.
For et par uker siden, fikk jeg et brev fra Fred.
Fra Fred? Han er ok, er han ikke?
Jo, han har det bra, gårjeg ut fra.
Han kommer ut av hæren i februar.
-Det var det han ville fortelle. -I februar?
Vel, det er bare fire måneder.
Så du må komme tilbake, Lula Mae.
Din plass er hos oss.
Doc, du må forstå, jeg kan ikke komme tilbake.
Du må forstå hva jeg sier.
Jeg vil ikke presse deg, men jeg må.
Hvis du ikke kommer...
må jeg fortelle unge Fred...
at han må la seg verve for en ny periode.
Ikke gjør det. Ikke skriv det til ham.
Jeg skal skrive til ham og si at jeg vil ha ham hos meg.
Jeg skal passe på ham. Ikke vær redd.
Du prater tøv, Lula Mae.
Doc, ikke kall meg det. Jeg er ikke Lula Mae lenger.
Ok, Lula Mae.
Jeg antar du vet hva du gjør.
Hold øye med henne, vil du, gutten min?
Pass i det minste på at hun spiser litt en gang i mellom.
Jada, Doc.
Så mager.
Vær så snill, Doc. Prøv å forstå.
Jeg elsker deg, men jeg er ikke Lula Mae lenger.
Jeg er ikke det.
Vet du hva som er ille, elskling?
Jeg er fremdeles Lula Mae.
Fjorten, og stjeler kalkunegg og løper gjennom et tornekratt.
Bortsett fra at nå kallerjeg det å være lamslått.
Vel, det er fremdeles for tidlig å gå til Tiffany's.
Jeg tipper det nest beste er en drink.
Ja, jeg trenger virkelig en drink.
-Kjøp en til meg, Fred, elskling? -Jada.
Bare lov meg å ikke ta meg hjem førjeg er full.
Førjeg er skikkelig full.
Synes du at hun har talent?
-Stort og viktig talent? -Nei.
Nei. Underholdende og overfladisk talent, ja.
Men stort og viktig, nei.
Himmel.
Tror du hun er godt betalt?
Å, sikkert.
Vel, la meg fortelle deg noe.
Hvis jeg hadde hennes penger, så ville jeg vært rikere enn henne.
-Hvordan kan du si noe sånt? -Jeg ville beholde godtebutikken.
Gamle Sally Tomato, det er min godtebutikk.
Jeg ville alltid beholde Sally.
Det er derforjeg ville ha vært rikere enn det hun er.
Vi bør få oss litt frisk luft.
...Tom, Dick and Harry. Nei. Rettelse.
Hver Tom, Dick og Sid, Harry var vennen hans.
Men, hver Tom, Dick og Sid tror at hvis han ber en jente på middag så...
vil hun krøke seg sammen til en myk ball ved føttene hans, ikke sant?
Jeg er faktisk blitt invitert på middag...
av 26 forskjellige rotter i løpet av de to siste månedene.
27, hvis du regner med Benny Shacklett...
som på mange måter er en superrotte.
-Jeg glemte nøkkelen min. -Blås i det. Jeg ringer på hos Yunioshi.
Vet du noe morsomt?
Selv om disse rottene gir meg...
$ 50 for toalettet, som små nikkedukker...
serjeg at jeg har $ 9 mindre på bankkontoen...
enn jeg hadde for seks måneder siden.
Så, elskling Fred...
jeg har tatt en meget alvorlig avgjørelse i kveld.
Og hva er det?
Jeg vil ikke lenger være med i dansen.
-Gratulerer. -Den stinker...
både økonomisk og sosialt.
Og jeg gir den opp.
Frøken Golightly, denne gangen tilkallerjeg politiet...
brannvesenet og New York State boligkommisjon...
og, hvis nødvendig, helsevesenet!
Vær stille der oppe. Vil du vekke hele huset?
Som frøken Golightly sa før hun ble så uforskammet avbrutt...
annonserer frøken Golightly videre sin hensikt...
å bruke sine mange betydelige talenter...
for øyeblikkelig å erobre, og så inngå ekteskap...
med herr Rutherford.
Rusty for vennene sine, som han sikkert har mange av.
-Trawler. -Hvem?
Rusty Trawler. Du traff ham i selskapet mitt.
Han kom sammen med Mag Wildwood.
Ikke den skjønne latin-amerikaneren.
Den andre, som ligner en gris.
Husker du?
Den niende rikeste mannen i Amerika under 50?
Serjeg en smule motvilje i øynene dine?
Du får bare godta det, min venn, fordi slik blir det.
Hei, katt.
Holly, du er full.
Riktig.
-Helt riktig. Riktig, men uten betydning. -Hva er det du gjør?
Så jeg synes at vi skal skåle...
for den nye fru Rusty Trawler.
-Meg. -Hei, ta det med ro.
Hva er i veien, tror du ikke jeg kan gjøre det?
Fortell meg. Jeg er interessert. Tror du ikke jeg kan?
Du hørte Doc.
Broren min kommer ut i februar...
Doc vil ikke ta ham tilbake. Det hele er opp til meg.
Jeg vet ikke hvorfor du ikke forstår.
Jeg trenger penger, og jeg vil gjøre hva som helst for å få dem.
Så...
på denne tiden neste måned, vil jeg bli den nye Mrs Rusty Trawler.
Jeg synes at vi skulle ta en liten skål for det.
Det er tomt. Er ikke det for ille?
Har du noe whisky oppe?
-Men du har hatt nok. -Kom igjen. Hent whiskyen.
Jeg betaler deg for den.
-Holly, vær så snill. -Nei, nei, du bebreider meg...
og jeg tar ikke imot drinker fra herrer som bebreider meg.
Jeg betaler for min egen whisky, ikke glem det.
Holly.
Jeg tar ikke imot drinker fra herrer som bebreider meg.
Særlig ikke bebreidende herrer som forsørges av andre damer.
Så ta den.
Du burde være vant til å ta penger fra damer.
Hvis jeg var deg, ville jeg være mer forsiktig med pengene.
Rusty Trawler er en for hard måte å tjene dem på.
Det skulle ta deg nøyaktig fire sekunder å gå herfra til den døren.
Jeg gir deg to.
City Fond og Sparing - PAUL VARJAK NØYAKTIG $ 50 OG 00 CENT
RUSTY TRAWLER TAR NUMMER FIRE
Playboy gifter seg med arving: "Hun er den rette!"
Hei.
Jeg ville prate om forrige natt...
og så så jeg avisen, og...
faktisk erjeg litt flau...
men siden det angår deg, tenkte jeg at jeg burde snakke personlig om det.
Hva?
Å, ørepluggene.
Jeg kan ikke gå gjennom hele greia igjen.
Kan si at jeg har kommet for å gjøre det godt igjen.
Som ekstra lokkemat, harjeg alle slags nyheter.
Fårjeg komme inn?
Jeg går ut fra det. Et øyeblikk. Harjeg nattkjole på meg?
Nei, det harjeg ikke. Kan du snu deg et øyeblikk?
Blås i det. Det er sprøtt sagt.
Jeg snur meg rundt selv.
Kom inn.
Har du sett avisen?
Rusty, mener du?
Ja. Jeg vet alt om det.
Jeg fikk feil inntrykk av ham, ikke sant?
Jeg trodde han bare var en rotte, men han var hele tiden en superrotte.
En superrotte i rotteklær.
Du vet ikke engang den beste delen.
Ikke bare var han en rotte, eller superrotte, men...
han var også blakk.
Blakk. Jeg mener, ikke ett øre.
Familien hans har penger, men personlig så er han blakk.
Det viser seg at han skylder $ 700,000.
Kan du forestille deg at noen kan skylde $ 700,000?
$ 43, ja.
Men, det er grunnen til at han ville gifte seg med dronninga til grisefolket.
Jeg skal si deg en ting, Fred, elskling...
jeg ville giftet meg med deg for pengene dine på flekken.
-Ville du gifte deg med meg? -På flekken.
Jeg antar det er godt at ingen av oss er rike.
Ja.
Å, Fred, elskling, jeg er så glad for å se deg.
Hva har du gjort?
Skrevet, for det meste.
Jeg solgte en historie. Jeg fikk beskjed i morges.
Å, det er vidunderlig! Det er det virkelig.
Men...
hva synes malervenninnen din om det?
Skal du ikke spare deg?
Vet du noe?
Jeg har ikke kommet så langt som å fortelle henne ennå.
Hvorfor går vi ikke og tar en drink...
eller går en tur for å feire?
Ok.
Det er champagne i kjøleskapet.
Hvorfor åpner du den ikke mens jeg kler på meg?
Ok.
Jeg har aldri drukket champagne før frokost før.
Under frokosten ved flere anledninger.
Men aldri før, noen gang.
Jeg har en vidunderlig idé.
La oss bruke dagen på å gjøre ting vi aldri har gjort før.
Vi tar det på omgang. Først deg, så meg.
Selvfølgelig kan jeg ikke huske noe jeg aldri har gjort før.
Jeg har aldri gått tur om morgenen.
Ikke i New York.
Jeg har gått her klokka seks...
men jeg regner det som natt.
-Tror du det teller? -Jada. Nå er vi skuls.
-Elsker du simpelthen ikke dette? -Elsker hva?
Tiffany's.
Er det ikke vidunderlig?
Ikke noe galt kan skje med deg...
på et sted som dette.
Jeg bryr meg ikke det grann om smykker, bortsett fra diamanter.
Som den.
Hva synes du?
Vel...
Personlig synes jeg det er ufint å bruke diamanter før man er 40.
Du har rett, men i mellomtiden burde du ha noe.
Jeg kan vente.
Nei. Jeg vil kjøpe en gave til deg.
Du kjøpte skrivemaskinsbånd til meg og det brakte lykke.
Men Tiffany's kan være dyrt.
Jeg har sjekken min og $ 1 0.
Jeg vil ikke la deg heve sjekken din.
Men en gave for $ 1 0 eller under, det akseptererjeg.
Men jeg vet ikke hva vi kan finne her for $ 1 0.
Kan jeg hjelpe Dem?
Kanskje. Vi ser etter en gave til damen.
Nettopp, sir.
Er det noe De hadde i tankene?
Vel, vi har overveid diamanter.
Bli ikke fornærmet...
men damen synes at diamanter er ufine for henne.
Jeg synes at de er vidunderlige på eldre kvinner...
men de er ikke riktige for meg. Forstår De?
Ja.
Oppriktig talt, jeg bør forklare. Det er også et annet problem.
Med finansieringen.
Vi har kun råd til å bruke et begrenset beløp.
-Kan jeg spørre hvor begrenset? -$ 1 0.
$ 1 0?
Det var det største beløpet, ja.
Jeg forstår.
Har dere noe for $ 1 0?
Sant og si, frue, i den prisklassen...
er vareutvalget ganske begrenset.
Men, jeg tror vi kanskje har, la meg se...
Kun en raritet, forstår De.
For damen og herren som har alt...
En telefonslåer i kvalitetssølv...
til $ 6.75, inkludert skatt.
En telefonslåer i kvalitetssølv.
Ja, sir. Til $ 6.75, inkludert skatt.
Vel, prisen er riktig, men jeg må si...
jeg hadde håpet på noe mer, hvordan skal jeg si det...
romantisk.
Hva synes du?
Til å være en telefonslåer i kvalitetssølv...
jeg synes at den er fin, men, vel, De forstår vel?
Vel, vi prøvde, men...
Vi kunne ha noe gravert kunne vi ikke?
Ja, jeg går ut fra det.
Ja visst.
Problemet er, dere må kjøpe noe først...
Problemet er, dere må kjøpe noe først for å ha en gjenstand å gravere noe på.
Skjønner dere problemet?
Vel...
Vi kan få denne gravert, kan vi ikke?
Jeg tror den ville bli meget stilig.
Denne gårjeg ut ifra ikke ble kjøpt hos Tiffany's?
Nei.
Faktisk ble den kjøpt samtidig med...
Vel, faktisk kom den i en...
eske med popcorn.
Jeg forstår.
Har de virkelig fremdeles gevinster i popcornesker?
-Å, ja. -Det er godt å vite.
Det gir en følelse av solidartitet...
nesten en kontinuitet med fortiden, den slags ting.
Vil Tiffany's virkelig gravere den for oss?
De føler ikke at det er uverdig for dem...
eller noe?
Vel, det er ganske uvanlig, frue.
Men De skal se at Tiffany's er meget forståelsesfulle.
Hvis De vil gi meg initialene...
trorjeg vi kan ha noe ferdig for Dem i morgen tidlig.
Sa jeg ikke at dette er et vidunderlig sted?
Hva er dette stedet?
Du ville sitte ned. Det er et bibliotek.
-Har du aldri vært her før? -Nei. Dette blir to for meg.
-Jeg ser ingen bøker. -De er der inne.
Ser du?
Alle disse skuffene er fulle av små kort.
Hvert lille kort er en bok eller en forfatter.
Jeg syns det er fascinerende.
V-A-R-J-A-K.
Virkelig?
Se. Er det ikke fantastisk?
Der er du, midt i biblioteket.
"Varjak, Paul. Ni Liv. "
Så mange numre.
Har de faktisk selve boken, i virkeligheten?
Ja visst. Følg meg.
Nummer 57. Det er oss.
57, takk. Ni Liv av Varjak, Paul.
Har du lest den? Den er fantastisk.
-Jeg har dessverre ikke det. -Du burde. Han skrev den.
Han er Varjak, Paul i egen person.
Hun tror meg ikke.
Vis henne førerkortet ditt eller Diner's Club kortet eller noe.
Han er forfatteren. Kors på halsen og kyss meg på albuen.
Vil du være så snill å dempe stemmen?
Skriv autografen din i den.
Ville ikke det være fint? Gjøre den mer personlig?
Virkelig, frøken...
Kom igjen. Ikke vær så feig, skriv autografen din i den.
Hva skal jeg skrive?
Noe sentimentalt, synes jeg.
Hva gjør dere? Slutt med det!
-Dere vandaliserer offentlig eiendom. -Vel, hvis det er det du synes.
Kom igjen. La oss komme oss ut herfra.
Jeg synes ikke dette stedet er halvparten så bra som Tiffany's.
Har du noen gang stjålet noe fra en billigbutikk...
da du var barn?
Nei. Jeg er av den følsomme, boklige typen. Gjorde du?
Jeg pleide. Jeg gjør det fremdeles av og til, for å holde meg i form.
Kom igjen. Ikke vær feig.
Du har aldri gjort det, og nå er det din tur.
Jeg kan ikke se.
Hei, katt.
Er fruen i huset hjemme?
Holly?
Knask eller knep.
Du er sprø. Du vet det, gjør du ikke? Men jeg elsker deg likevel.
-2-E. -Ja?
Jeg må snakke med deg.
Ok.
Vil du ha en drink?
Hvis dette er en alvorlig diskusjon...
og plutselig jeg er fryktelig redd for at det er det...
så må du ta av deg den dumme masken...
ellers ville jeg måtte ha en på også.
2-E, hør her, vær så snill.
Hva er galt? Jenteproblemer?
Er det det, elskling?
Å, jeg skjønner.
Vel, det er ikke så farlig.
Faktisk så harjeg ventet det.
Jeg kan ikke si at jeg liker det, men jeg har ventet det.
-Hvem er hun? -Har ingenting med henne å gjøre.
Dette er mellom deg og meg.
Da er det alvorlig.
Vel, nå.
2-E, du er en meget stilig jente.
Kan vi ikke avslutte dette stilig?
-Avslutte det? -Ja.
Vel...
Jeg tror virkelig kjærligheten har funnet Andy Hardy.
La oss se...
en serveringsdame?
En ekspeditrise?
Nei. Hun må være rik, ikke sant, Paul?
En som kan hjelpe deg.
Merkelig nok...
er hun en jente som ikke kan hjelpe noen, ikke engang seg selv.
Men jeg kan hjelpe henne, og det er en god følelse til en forandring.
Ok.
Jeg forstår.
Jeg skal si deg noe, Paul.
Jeg en meget stilfull jente.
-Hva er det du gjør? -Skriver en sjekk.
Ikke se så forbauset ut.
Du har vel sett at jeg har skrevet sjekk før.
"Skrevet ut til Paul Varjak $ 1 ,000."
Ta henne bort et sted i én uke.
Du har krav på en ferie med lønn.
Kun rettferdig arbeidspraksis, elskling.
Hvis du var virkelig lur...
ville du samle guttene og stifte en fagforening.
På den måten ville du få alle frynsegodene...
sykehus, pensjonsplan...
og arbeidsledighetstrygd når du er...
hvordan skal jeg si det, mellom engasjementer?
Takk for at du gjør det lettere for meg.
Ikke vær dum, elskling.
Ta sjekken.
Og ring jenta di.
Nei takk.
Jeg har min egen sjekk.
Når du finner deg en ny forfatter å hjelpe...
prøv å finne en på min størrelse.
Da behøver du ikke en gang å gjøre armene kortere.
Holly!
Hei.
-Hva er det du gjør? -Unnskyld meg.
Unnskyld meg.
Du ser akkurat ut som en pike jeg kjenner som heter Holly.
Virkelig?
Unnskyld meg.
Hei.
Hva er det du vil?
Jeg vil snakke med deg.
Jeg er opptatt.
-Hva gjør du? -Leser.
"Sør-Amerika: Landet med rikdom og håp"?
Det er meget interessant.
La oss komme oss ut herfra.
Jeg sa la oss komme oss ut herfra. Jeg vil snakke med deg.
Hva er i veien med deg? Hva har hendt?
Fred, vil du være så snill, la meg være i fred?
Holly...
jeg elsker deg.
-Hvor går du? -Til dametoalettet.
-Hva er i veien med deg? -La meg gå.
-Nei. -Fred, la meg gå.
La oss gjøre noe klart.
Jeg er ikke, og har aldri vært, Fred.
Jeg er ikke Benny Shacklett heller.
Mitt navn er Paul, Paul Varjak, og jeg elsker deg.
-La meg gå. -Nei.
Hva er dette med Sør-Amerika?
Hvis jeg gifter meg med en søramerikaner...
så må jeg lære litt om landet.
-Gifte deg? Hvilken søramerikaner? -José.
-Hvem pokker er José? -José da Silva Pereira.
Hvem pokker er José da Silva Pereira?
Du har truffet ham. Mag Wildwoods venn.
Han pene som kom sammen med Rusty.
Vel, du vil ikke tro dette...
han er ikke bare pen og rik...
han er helt koko etter meg.
-Du er sprø. -Tror du at du eier meg?
Det er nettopp hva jeg tror.
Det er alltid hva alle tror...
men de tar feil.
Jeg er ikke hvem som helst.
Eller erjeg det?
Er det virkelig det du synes?
At jeg ikke er annerledes enn rottene og superrottene dine?
Vent litt.
Hvis det er sånn...
Hvis det er det du virkelig synes...
så er det noe jeg gjerne vil gi deg.
Hva er det?
$ 50 for dametoalettet.
Jeg burde ikke be deg inn, men det er så rotete...
-Jeg kunne ikke gå inn alene. -Du har en beskjed.
Nei.
Olé.
God kveld, herr Yunioshi.
God kveld, Paul.
God kveld.
Vær så snill, du må hjelpe meg.
Holly.
Holly. Holly.
Holly.
-Holly. Holly. -La meg gå. Nei!
Holly.
-Holly. -Fred. Fred.
Holly.
Nei, nei.
Fred.
-Hva gjorde du med henne? -Ingenting.
Det kom et telegram, og så dette.
Knuser alt og oppfører seg som en galing. Det er forferdelig.
Jeg kan ikke ha en offentlig skandale. Det er for delikat.
Mitt navn, min posisjon, min familie.
Kommer politiet igjen?
Neppe. Det er ikke forbud mot å ødelegge leiligheten sin.
-Hvor er telegrammet? -Det er der.
"Fikk beskjed. Unge Fred drept...
"i jeep-ulykke, Fort Riley, Kansas.
"Din mann og barna tar del i sorgen over vårt felles tap.
"Brev følger. Hilsen Doc."
Broren hennes Fred.
Denne broren, var hun veldig glad i ham?
Ja.
Hva kan en gjøre?
Prøve å hjelpe henne.
Jeg prøvde. Det hjalp ikke særlig.
Har du en ranch eller noe i Brasil?
Ja.
Bra. Hun vil like det.
Vel, det er best du går inn.
JETFLY TIL BRASIL
-Hei. -Hallo.
Fikk telegrammet ditt. Hvordan visste du hvorjeg var?
Jeg prøvde alt. Ringte folk, spurte rundt...
så tenkte jeg på telefonkatalogen.
Jeg er glad du kom.
-Du ser godt ut. -Syns du det?
Jeg er fet som en gris, og jeg har ikke ordnet håret.
Men jeg er glad, virkelig glad. Det syns sikkert.
Du ser trés distingué ut selv.
Jeg har en jobb. Jeg har skrevet litt.
Jeg har lest tre av historiene dine.
To i The New Yorkerog en i det rare lille bladet.
Vil du ikke sitte ned?
Takk.
-Jeg har begynt å strikke. -Det serjeg.
Det vil sikkert bli fint når det er ferdig.
Jeg er redd det ikke blir det.
José hadde med seg en tegning til en bondegård...
og jeg tror...
den og strikkeoppskriften kan ha blitt byttet.
Det er mulig jeg strikker en bondegård.
Virkelig, jeg kan ikke fortelle deg hvor vidunderlig lykkelig jeg er.
Hva er det, forresten?
Portugisisk. Et veldig vanskelig språk.
Fire tusen uregelmessige verb.
Veldig imponerende. Hva betyr det?
"Jeg tror du er på parti med slakteren."
Holly, hva er det?
Hvorfor ville du treffe meg?
José er i Washington i kveld...
så jeg tenkte å be deg hit.
Vel, jeg har sagt morna til alle andre jeg bryr meg om.
Drar du avgårde?
Rio, i morgen.
Jeg har flybilletten, og jeg har til og med sagt morna til Sally.
Flyr José sammen med deg?
Vi tar forskjellige fly.
Han synes at det er galt å reise sammen.
Familien hans er viktig...
så han bekymrer seg for ting som det.
Jeg tenkte jeg skulle vise meg og lage middag til oss.
Det blir gøy å spise hjemme.
Fortalte jeg deg hvor totalt lykkelig jeg er?
Ja.
Dere skal gifte dere, da?
Vel, han har ikke akkurat spurt meg, ikke med så mange ord.
Seks, mener du?
Vel, det er så mange ord som det tar.
"Vil du gifte deg med meg?"
Vi skal sikkert gifte oss, ja da.
I kirken og med hans familie til stede.
Og det er derfor han venter til vi kommer til Rio, antageligvis.
Tror du den forsøker å fortelle oss noe?
Jeg håper du liker kylling og ris med sjokoladesaus.
Det er en indisk klassiker, kjære.
For tre måneder siden, kunne jeg ikke lage eggerøre.
Går det bra?
Himmel, elskling. Jeg ville så gjerne imponere deg.
Hør her...
jeg er ikke særlig glad i kylling med saus likevel.
Hvorfor går vi ikke ut et sted på avskjedsmiddag?
Det ville være gøy, bare jeg kan gå som jeg er.
Årevis fra nå...
om mange år, så kommerjeg tilbake.
Jeg og mine ni brasilianske småtroll.
De blir mørke som José, selvfølgelig...
men de får knallgrønne, skjønne øyne.
Jeg vil bringe dem tilbake, for de må se dette.
Å, jeg elsker New York.
Hvorfor drar du, da? Hva får du igjen for det?
Jeg vet hva du tenker, og jeg klandrer deg ikke.
Jeg har alltid latet som jeg er så veldig verdensvant,
men bortsett fra Doc og deg, er José min første ikke-rotte svermer.
Ikke at han er min idé om den absolutt endelige.
Han er for stiv og forsiktig til å være den absolutte ideelle.
Kunne jeg velge hvem som helst, så ville jeg ikke velge José.
Nero, kanskje, eller Albert Schweitzer.
Eller Leonard Bernstein.
Men jeg er vill etter José.
Jeg ville slutte å røyke hvis han spurte meg.
Kom igjen, elskling, la oss spise. Det blir sent.
Jeg drar i morgen og jeg har ikke begynt å pakke.
Vil ikke at José skal tro at jeg er en pike som mister nøklene sine...
så jeg fikk lagd 26 av dem.
Vent. Jeg har en bedre idé.
En slags farvel.
Noen må ha satt opp låsen.
Slu djevel, han Yunioshi.
Våkn opp, våkn opp! Britene kommer!
-Eller, i dette tilfellet, brasilianerne. -Akkurat.
-Jeg har ennå ikke tatt bort den risen.
Hei, vet du...
Hei!
Der er hun som gjorde det! Den etterlyste dama! Der!
Groenburger. Narkotikapolitiet.
-Hva mener du? -Hva foregår?
-Spør sjefen din. -Hvilken sjef?
Sally Tomato. Spør ham. Kom igjen.
Let etter narkotika! De har masse der inne.
19. DISTRIKT
-Hva er ditt navn? -Varjak.
Demp dere ned der borte!
Paul Varjak. V-A-R-J-A-K.
-Hei. -Ryk og reis.
Gå ut!
Jeg er en forfatter.
F-O-R-F-A-T-T-E-R.
-Én, én, takk. -En i gangen. Én, takk.
Bra.
-Vent litt, vent litt. -Kan ikke svare på alt.
-En av gangen. -Kutt ut!
Nå, hvorfor begynner ikke du?
Tok du imot kodede beskjeder?
Så klart ikke.
Møtte bare herr O'Shaughnessy på Hamburger Heaven...
og ga ham værmeldingen.
Spør meg ikke hva alt dette er for noe.
Besøkte du Tomato?
Hver uke. Hva er galt med det?
Tomato er en del av narkotikasyndikatet.
Han nevnte aldri narkotika.
Disse sjofle menneskene fortsetter å plage ham.
Han er en meget følsom person.
-En elskelig gammel mann. -Så du er uskyldig.
-Så klart erjeg det. -Hva skal du gjøre med dette?
-Hva mener du? -Hvem er advokaten din?
Jeg vet ikke.
Herr O'Shaughnessy, gårjeg ut fra.
Herr O'Shaughnessy!
Hei! Gå ut!
-Ok, kom igjen. -OK, gå.
-Kom igjen, nå. -Herr O'Shaughnessy?
-Hold kjeft! -Kom deg inn.
GLAMOUR PIKE ARRESTERT
TOMATOS TOMAT GREPET AV POLITIET
Glamour pike arrestert i narkorazzia
-Ja. -Herr Paul Varjak?
-Ja. -Klar for herr Berman i Hollywood.
Vennligst deponer $ 3 for de første 3 minutter.
Hallo?
O.J. Berman her. Hvem ringer?
-Dette er Paul Varjak. -Hyggelig å prate med deg, gutt.
Varjak. V-A-R-J-A-K.
Jeg er en venn av Holly. Vi traff hverandre i et selskap.
-Hvem? -Paul. Paul Varjak.
V-A-R...
Herr Berman, dette er Fred.
Å, Fred baby, hva?
Ringer du om jenta, hva?
Alt er under kontroll. Du kan bare ta det med ro.
Jeg snakket med advokaten min i New York.
Jeg ba ham om å ta seg av det, send meg regningen...
men hold mitt navn anonymt.
-Hva? -Jeg vil ikke ha noe med det å gjøre.
-Hører du meg? -Det høres ut som om du er i en tunnel.
Det er denne luksustelefonen jeg har.
-Hva? -Luksustelefon!
De har henne bare mot 1 0,000 i kausjon.
Min advokat kan få henne ut klokka 1 0. Jeg skal si deg hva du må gjøre.
Du bryter deg inn i det hølet hun bor i...
hent alt skrotet hennes.
Dra til fengselet. Få henne ut.
Ta henne til et hotell under falsk navn.
Hold henne unna pressen.
Skjønner du? Vil du gjøre det?
Jada, herr Berman.
-Jeg er så takknemlig... -Glem det.
Jeg skylder henne noe.
Ikke at jeg skylder henne noe nårjeg tenker over det...
men hun er sprø.
Hun er en bløffmaker.
Men hun er en ekte bløffmaker.
-Vet hva jeg mener, gutt? -Ja, jeg vet hva du mener.
-Takk, herr Berman. Mange takk. -Fint!
Hvorfor oppfører du deg ikke?
For en natt.
Jeg gjorde et lite innbrudd mens du var borte.
Clayton Hotel, sjåfør. 84. Madison.
O.J. synes at du skulle holde deg ute av syne en stund.
Jeg har tingene dine her, inklusive katten. Håper han er ok.
Ja.
Hallo, katt.
Stakkars navnløse slusk.
Hør, elskling, fant du flybilletten?
-Her. Vi kan innkassere den. -Tuller du?
Hva er klokka?
-Litt over 1 0. -Bra.
Idlewild flyplass sjåfør.
-Glem det. Det kan du ikke. -Hvorfor ikke?
Du skjønner ikke. Du er under tiltale.
Hvis du lurer deg unna kausjonen, vil de fengsle deg.
Ikke vær dum, elskling.
Snart vil jeg være gift...
med den framtidige presidenten av Brasil.
Det vil gi meg diplomatisk immunitet eller noe sånt.
Jeg ville ikke stole på det.
Hva er det, elskling?
Jeg har en beskjed til deg.
Å ja, jeg skjønner.
Kom han med den personlig, eller ble den...
skjøvet under døren?
En kusine.
Gi meg vesken min, elskling?
En pike kan ikke lese sånne ting uten leppestift.
Les det for meg du, elskling.
Jeg tror ikke jeg kan helt orke...
Er du sikker på at du vil jeg skal?
Ok.
"Min elskede lille pike..."
"jeg har elsket deg og visst at du ikke er som andre.
"Men forstå min fortvilelse...
"ved å oppdage på en slik brutal og offentlig måte...
"hvor forskjellig du er fra den slags kvinne...
"en mann i min stilling kunne håpe å gjøre til sin hustru.
"Jeg sørger over den skamløse situasjonen du er i nå.
"Og har ikke hjerte til...
"å legge min bebreidelse...
"til den bebreidelsen som omgir deg.
"Så jeg håper at du i ditt hjerte ikke fordømmer meg.
"Jeg har min familie å beskytte og mitt navn...
"og jeg er en feiging hva slektsæren angår.
"Glem meg, vakre barn. Og må Gud være med deg.
"José."
Vel?
Vel, han er i det minste ærlig.
-Det er på en måte rørende. -Rørende?
Den idioten.
Han sier at han er en feiging.
Ok. Så er han ingen vanlig rotte eller en superrotte heller.
Han er bare en redd liten mus, det er alt.
Men, du store min.
Nei, søren.
Vel, det var Sør-Amerika.
Du er ikke skapt til å være dronning av pampasen likevel.
-Clayton Hotel. -Idlewild.
Hva?
Flyet går klokka 1 2. Det skal jeg være med.
Holly, du kan ikke.
Jeg løper ikke etter José hvis det er det du tror. Å nei.
For min del er han den framtidige presidenten av ingensteds.
Men hvorfor sløse bort en billett?
Dessuten harjeg aldri vært i Brasil.
Vær så snill, elskling, ikke sitt der og se på meg på den måten.
Jeg drar, og det er det.
Alt de vil ha...
er mine tjenester som et vitne mot Sally.
Ingen vil anklage meg.
For det første har de ikke en eneste sjanse.
Denne byen erjeg ferdig med.
I alle fall for en stund.
Det er visse skygger av rampelyset som kan ødelegge en pikes kulør.
De vil ha reipet hengende i hver eneste bar i byen.
Kan du gjøre noe for meg?
Når du kommer tilbake til byen...
ring til New York Times eller hvem som helst.
Send meg en liste over de 50 rikeste menn i Brasil.
De 50 rikeste.
-Jeg lar deg ikke gjøre dette. -Du lar meg ikke?
Holly, jeg er forelsket i deg.
-Hva så? -Hva så?
Mye så.
-Jeg elsker deg. Du tilhører meg. -Nei.
-Folk tilhører ikke andre. -Jo, det gjør de.
Ingen får sette meg i et bur.
Jeg vil ikke sette deg i et bur. Jeg vil elske deg.
-Det er det samme. -Nei, det er det ikke.
-Holly... -Jeg er ikke Holly.
Ikke Lula Mae, heller. Vet ikke hvem jeg er.
Jeg er som katten.
Vi er noen navnløse slusker. Vi tilhører ingen.
Vi tilhører ikke engang hverandre.
Stopp drosjen.
Hva synes du?
Dette skulle være det riktige stedet for en tøff type som deg.
Skylledunker, rotter i overflod.
Forsvinn!
Jeg sa kom deg vekk! Løp!
Kjør.
Sjåfør...
kjør til siden her.
Vet du hva som er galt med deg, frøken hvem-enn-du-er?
Du er feig. Du er bleik.
Du er redd for å si, "Ok, livet er en kjensgjerning."
Folk forelsker seg.
Folk hører virkelig sammen...
fordi det er den eneste sjansen man har til å bli lykkelig.
Du kaller deg selv en fri sjel, en villunge.
Du er vettskremt for at noen skal putte deg i et bur.
Vel, baby, du er allerede i det buret. Du lagde det selv.
Og det er ikke tilknyttet Tulip, Texas...
eller Somaliland.
Det er hvor enn du drar.
Fordi samme hvor du flykter, så ender du opp med å løpe rett mot deg selv.
Her. Jeg har hatt denne tingen på meg i månedsvis.
Jeg vil ikke ha den lenger.
Her, katt!
Katt!
Hvor er katten?
Jeg vet ikke.
Katt!
Katt.
Slutt