Hei.
Hei, mitä kuuluu, kulta?
Ai, hei.
Neiti Golightly!
Jonain päivänä... Jonain päivänä!
Neiti Golightly.
Mitä oikein tapahtui?
Lähdette puuteroimaan nenäänne, ja katoatte sille tiellenne.
-Niin, Harry... -Se toinen oli Harry.
Minä olen Sid Arbuck. Pidätte minusta, muistatteko?
Esitän vastalauseen!
Kulta, olen pahoillani, mutta hukkasin avaimeni.
Siitä on kaksi viikkoa.
Ette voi vain soittaa ovikelloa.
Häiritsette minua! Teille on teetettävä avain!
Minä vain kadotan ne kaikki.
Niinhän, te pidätte minusta.
Jumaloin teitä, herra Arbuck.
-Hyvää yötä. -Odottakaa! Mitä tämä on?
Pidätte minusta.
Maksoin viiden ihmisen laskun...
Teidän ystävienne laskun.
Tarvitessanne vaihtorahaa naistenhuoneeseen -
annoin $50.
Minulla on siis erityisvapauksia.
Soitan pian poliisin!
Häiritsette koko ajan! En saa nukutuksi!
Minun on voitava nukkua! Olen taiteilija!
Soitan siveyspoliisin peräänne!
Älkää olko vihainen. En tee sitä toiste.
Jos ette ole vihainen -
saatan antaa ottaa ne kuvat.
Milloin?
Joskus.
Milloin vain.
Hyvää yötä.
Anteeksi, että häiritsen. En saanut ovea auki.
Ehkä he lähettivät minulle yläkerran avaimen.
En saanut alakerran ovea auki.
Sanoin, että he taisivat lähettää yläkerran avaimen.
En saanut alakerran ovea auki. Anteeksi, että herätin.
Ei se mitään.
Niin voi käydä kenelle vain... ja käykin. Hyvää yötä.
En haluaisi...
En haluaisi vaivata, mutta -
voisinko käyttää puhelinta?
Tietenkin -
miksipä ei.
Kiitos.
Niin, tässä teillä on -
oikein mukava pikku koti.
-Oletteko tekin juuri muuttanut tänne? -Olen asunut täällä vuoden verran.
Puhelin on tuolla.
Tai ainakin oli.
Nyt muistankin.
Tungin sen matkalaukkuun vaimentaakseni äänen.
Olen pahoillani.
-Onko se kunnossa? -On.
Etkös olekin, kissa?
Kissa ressukka.
Voi tätä moukkaa. Moukka vailla nimeä.
Minulla ei ole oikeutta antaa sille nimeä.
Emme omista toisiamme. Me vain tapasimme eräänä päivänä.
En aio omistaa mitään -
ennen kuin löydän paikan, jonne tunnen kuuluvani.
En ole varma, missä se on, mutta tiedän, miltä siellä tuntuu.
Se on kuin Tiffany.
Tiffany? Tarkoitat sitä jalokiviliikettä?
Sitä juuri.
Olen hulluna Tiffanyyn.
Kuulkaa.
Tiedättehän päivät, jolloin olo on kurjan säikky?
Kurjan säikky? Tarkoitatte alakuloinen?
En.
Alakuloinen on silloin, kun sataa ja tuntee olonsa lihavaksi.
On vain surullinen.
Kurjan säikkynä on kamalaa.
Yhtäkkiä jokin alkaa pelottaa ilman, että tietää, mikä.
-Tuntuuko teistä ikinä siltä? -Kyllä.
Ainoa, mikä siihen tepsii -
on hypätä taksiin ja ajaa Tiffanylle.
Se rauhoittaa heti.
Paikan hiljaisuus ja ylpeys.
Siellä ei voisi tapahtua mitään pahaa.
Jos löytäisin oikean paikan -
jossa tuntuisi samalta kuin Tiffanylla -
ostaisin huonekaluja ja antaisin kissalle nimen.
Olen pahoillani, halusitte jotain.
Puhelimen.
Minun piti tavata joku.
Onko nyt torstai, kello 1 0 aamulla?
Tulin juuri lentokoneella. En ole varma.
Torstai? Onko nyt torstai?
-Luulisin. -Ei voi olla!
Kuinka hirveää!
Mikä torstaissa niin hirvittää?
En ikinä muista, milloin se tulee.
Keskiviikkoisin en yleensä mene nukkumaan -
koska on oltava ajoissa kello 1 0.45.
He ovat niin tarkkoja vierailuajoista.
Ole kiltti, katso sängyn alta.
Siellä pitäisi olla alligaattorikengät.
Toki.
Täytyy tehdä jotakin ulkonäölleni.
En voi mennä Sing Singiin naama vihreänä.
Sing Singiin?
Se on naurettava nimi vankilalle.
Kuulostaa enemmän oopperatalolta.
Mustat, alligaattoria.
Kaikki vierailijat yrittävät näyttää hyvältä.
Se on koskettavaa. Naiset parhaissa pukimissaan.
Pidän heistä sen takia. Ja lapsista myös.
Siis niistä, joita vaimot tuovat.
Luulisi olevan surullista nähdä siellä lapsia, mutta ei.
Heillä on nauhoja hiuksissaan ja kiiltoa kengissään.
Luulisi heidän menevän jäätelölle.
Sikäli kuin ymmärrän, menet tapaamaan -
-jotakuta Sing Singiin. -Aivan.
Tiedät, mitä mies sinusta ajattelee, kun näet -
millaiset korvarenkaat häneltä saat.
Täytyy sanoa, mieleni harhailee.
Voinko kysyä ketä?
Ketä mitä? Ketä menen katsomaan?
Enköhän sitä tarkoita.
En tiedä, voinko kertoa.
Eivät he koskaan kieltäneetkään.
Laita käsi sydämellesi, ja suutele kyynärpäätäsi.
Yritän.
Olette varmasti kuulleet nimen: Sally Tomato.
Sally Tomato?
Älkää näyttäkö niin järkyttyneeltä.
Hänen yhteydestään mafiaan -
ei ole todisteita, saati sitten hänen johtajuudestaan.
Vain siitä, että hän laisti veroja.
Hän on herttainen, vanha mies.
Ei hän rakastajani ollut.
En tuntenut häntä ennen kuin hän joutui vankilaan.
Mutta nyt jumaloin häntä.
Olen tavannut hänet joka torstai 7 kuukauden ajan.
Menisin, vaikkei hän maksaisi.
-Kengät. -Löysin vain yhden.
Hän maksaa teille?
Niin. Tai hänen lakimiehensä.
Jos hän nyt on lakimies. Epäilen.
Hänellä on vain vastaajapalvelu -
ja hän haluaa aina tavata Hamburger Heavenissä.
Siinähän sinä olet, piileskelijä. Kiitos.
Ei kestä.
Leninki. Leninki.
No niin... Laukku. Hattu myös.
No niin.
Niin, 7 kuukautta sitten tämä niin sanottu lakimies kysyi -
haluaisinko piristää yksinäistä vanhaa herraa -
ja tienata satasen viikossa.
Sanoin: "Puhut väärälle Holly Golightlylle."
Tienaan saman verran nenäni puuteroinnilla.
Kuka tahansa herrasmies -
antaa $50 naistenhuonetta varten.
Taksimaksu on toiset 50.
Sitten hän sanoi asiakkaansa olevan Sally Tomato.
Sally oli nähnyt minut jossain -
ja ihaillut minua etäisyydeltä.
Hänen luonaan käynti olisi hyvä teko.
Miten voisin sanoa ei? Se on niin villin romanttista.
Miltä näytän?
Hyvältä. Täytyy sanoa, olen ällistynyt.
En olisi pystynyt tähän ilman teitä.
-Laukku. -Soittakaa minulle milloin vain.
Asun yläkerrassa, kunhan saan muutettua.
Hei sitten, kissa.
Hän siis maksaa teille $1 00 tunnin juttutuokiosta?
Herra O'Shaughnessy maksaa -
kun annan hänelle säätiedotteen.
Eihän se minulle kuulu -
mutta voitte joutua vaikeuksiin.
Pitäisittekö tätä hetken?
Mitä tarkoitatte, säätiedotteen?
Vain viesti, jonka annan herra O'Shaughnessylle -
jotta hän tietää minun käyneen.
Sally käskee minun esimerkiksi sanoa:
"Kuubassa on hirmumyrsky."
"Pilvistä Palermossa", sen sellaista.
Älkää surko, olen huolehtinut itsestäni kauan.
Taksi!
-En koskaan pysty tuohon. -Se on helppoa.
Paul.
Olen myöhässä. Tiedän sen.
Jäitkö ulkopuolelle? Etkö saanut avainta?
Voi, kulta. Olen pahoillani.
On minulla avain.
Naapurini, neiti Golightly, päästi ystävällisesti sisään.
Neiti Golightly on matkalla Sing Singiin.
-Niinkö? -Vain vierailemaan, tietenkin.
Neiti Golightly, rouva Falenson, sisustajani.
-Hauska tavata. -Hauska tavata.
Kultaseni, annahan kun katson sinua.
-Oletteko valmis? -Oliko lento aivan kamala?
Minulla on kova kiire.
Grand Central -asema, ja pidättehän kiirettä.
Lähditkö Roomasta jo kolme viikkoa sitten?
Tuntuu kuin siitä olisi vuosia.
-Oletko nähnyt asunnon? -En vielä.
Tuhmaa minulta, mutta en voinut vastustaa.
Korjasin sen ilman sinua.
Minusta se on ihana -
mutta jos inhoat sitä, voimme aloittaa alusta.
Neiti Golightly!
Hei, kulta! Minne olet menossa?
Avaisit oven, kulta.
Olisit kiltti!
Pilaat hyvät juhlat.
Avaisit oven, kulta.
Orkesteri on upea.
Ihan totta, kulta.
Esitän vastalauseen, taas kerran!
Ellette sulje levysoitinta heti paikalla -
soitan poliisilaitokselle!
Noin, nyt on parempi.
Mikä hätänä, kulta?
Hei, olet mukava, muru. Avaa ovi.
Avaa, kultaseni, minä odotan.
-Minä tässä vain. -Hei, kuulkaa. Neiti...
Golightly. Holly Golightly.
Asun alakerrassa. Tapasimme tänä aamuna, muistatteko?
Kyllä.
Kaikki hyvin. Hän meni jo.
Sisustajaksi hän tekee pitkää päivää.
Alakerrassa on aivan kauhistuttava mies.
Herttainen selvin päin, mutta -
vähän viiniä, ja hups, mikä peto.
Kyllästyin niin, että kiipesin ikkunasta ulos.
Voitte heittää minut ulos, jos tahdotte -
mutta täällä näytti niin kotoisalta ja ystävännekin lähti -
ja ulkona alkoi olla kylmä.
Ja kuulin, että New Yorkissa -
kukaan ei koskaan tutustu naapureihinsa.
Miten meni Sing Singissä?
Hyvin.
Ehdin junaankin.
Entä, mikä on säätiedote?
"Varoituksia pienaluksille Block-saaresta Hatterasiin" -
mitä se sitten tarkoittaakaan.
Tiedättekö, olette suloinen. Todella suloinen.
Te näytätte hieman veljeltäni Frediltä.
Voinko kutsua teitä Frediksi?
Tietenkin.
300. Hän on hyvin avokätinen.
Maksaako hän viikolta, tunnilta vai kuinka?
Juhlat ohi. Ulos.
Voi, Fred. Rakas Fred, olen pahoillani.
En halunnut loukata tunteitasi. Älä suutu.
Sanoin vain, että ymmärrän.
Ymmärrän oikein hyvin.
Jää vielä. Kaada itsellesi drinkki.
Heitä aamutakkini ja kaadan sinulle.
Pysy siinä, missä olet.
Olet varmaan ihan uupunut.
Tarkoitan, on myöhä -
ja olit sikeässä unessa.
Ajattelet varmaan, että olen très fou.
Et hullumpi kuin kukaan muu.
Kylläpäs, kaikki ajattelevat. En minä välitä.
On hyödyllistä pystyä järkyttämään ihmisiä.
Mitä teet työksesi?
-Olen kirjailija, luulisin. -Luulisit? Et tiedä?
Hyvä on, myönteinen lausunto. Olen positiivinen.
Olen kirjailija.
Kirjailijoista olen tapaillut vain Benny Shacklettia.
Kirjoittanut televisiolle, mutta quel rotta.
Kerro, oletko oikea kirjailija?
Tarkoitan, ostaako joku kirjojasi?
Ostivat, mitä siinä laatikossa on.
Sinunko?
Kaikki nämä kirjat?
Vain yksi kirja.
1 2 kappaletta sitä yhtä kirjaa.
"Yhdeksän elämää, kirjoittanut Paul Varjak."
Ne ovat tarinoita.
Yhdeksän tarinaa.
Kerro yksi.
Ne eivät ole sellaisia, joita voi kertoa.
Liian tuhmia?
Kai ne ovat tuhmiakin, mutta vain satunnaisesti.
Lähinnä ne ovat vihaisia, herkkiä, tunnekuohuisia -
ja kaikista sanoista tuhmin - lupaavia.
Niin sanoi Timesin kirja-arvostelu 1. lokakuuta 1956.
-1956? -Aivan.
Kurja kysymys, mutta oletko kirjoittanut viime aikoina?
Olen työstänyt romaania.
-Vuodesta 1956 lähtien? -Se vie aikaa.
-Haluan siitä hyvän. -Ei siis enää tarinoita.
En kuulemma -
saa hajottaa kykyjäni pikkuasioihin.
Pitää säästää niitä kaikkein tärkeimpään.
Kirjoitatko joka päivä?
Totta kai.
-Tänään? -Totta kai.
-Kaunis kirjoituskone. -Tietenkin.
Se kirjoittaa vain herkkää, tunteellista, lupaavaa proosaa.
Siinä ei ole mustenauhaa.
-Ei vai? -Ei.
Ai.
Sanoit tänä aamuna jotain -
mikä jäi vaivaamaan minua.
Mitä se oli?
Antavatko he tosiaan sinulle $50 naistenhuonetta varten?
Tietenkin.
Tulet varmasti hyvin toimeen.
Yritän säästää, mutta en ole kovin hyvä siinä.
Muistutat kyllä paljon veljeäni Frediä.
Näin hänet viimeksi 14-vuotiaana, jolloin lähdin kotoa.
Hän oli jo 1 85 cm pitkä.
Varmasti pähkinävoin syytä.
Häntä pidettiin hulluna siksi, että hän ahmi pähkinävoita.
Mutta ei hän hullu ollut -
vain herttainen, hajamielinen ja kamalan hidas.
Fred-parka. Hän on nyt armeijassa.
Niin on parasta, kunnes saan kasaan tarpeeksi rahaa.
-Ja sitten? -Sitten Fred ja minä...
Kävin kerran Meksikossa.
Siellä on ihana pitää hevosia.
Näin erään paikan meren rannalla...
Fred tulee hyvin toimeen hevosten kanssa.
Meksikossakin maa maksaa.
Mitä tahansa teenkin -
tililläni on aina vain $200.
Kello ei voi olla puoli viisi.
Se ei voi olla.
Voisinko tulla viereesi hetkeksi?
Kaikki hyvin, ihan totta.
Olemme ystäviä, siinä kaikki.
Olemmehan ystäviä?
Tietenkin.
Hyvä on.
Ei puhuta enää.
Nukutaan vain.
Missä olet, Fred?
On kylmä.
Sataa lunta ja tuulee.
Mikä hätänä?
Miksi itket?
Jos olemme ystäviä, haluan tehdä yhden asian selväksi.
Vihaan vakoilijoita.
Rakas Fred -
olen pahoillani eilisillasta. Tulisitko lasilliselle kuuden maissa?
Ystäväsi, Holly Golightly
-Niin? -Lucille-kulta? 2-E.
Olen yrittänyt epätoivoisesti tavoittaa sinua.
Bill palasi juuri.
Päivää aiemmin, se peto.
Joten minun on peruutettava.
Selitäthän muille tytöille?
Olet kultainen.
Ehkä lounastamme pitkään huomenna.
Soitan sinulle aamulla.
Miten vain.
Selviätkö tämän illan ilman minua?
Enköhän.
Voin jopa villiintyä kirjoittamaan.
-Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Mites nyt suu pannaan, Polly-kulta?
Oikein sinulle, suuri suu.
-Buongiorno. -Mitä?
Ettekö juo?
Onko teillä taskuja? Kenenä teidät tunnetaan?
Mikä nimenne on? Miksi kutsutte itseänne?
-Irving. -Hienoa, hienoa.
Sepä hienoa, Irving.
Palaan pian, Irving-kulta.
Niin? Hehhei! Muru on vielä suihkussa. Odotetaanko teitä?
Sain kutsun. Sitäkö tarkoitatte?
Älkää hermostuko. Tulkaa sisään.
On juhlat. On tullut monia kuokkavieraita.
Ostan teille drinkin. Juotteko?
-Kyllä. -Ostan teille drinkin.
Hyvä on.
Hei, kulta, hameenne on revennyt.
-Mitä juotte? -Bourbonia.
Bourbonia?
-Jäillä? -Kyllä... Ei. Veden kanssa.
Jäitä ensin?
-Joo. -Hyvä, tuleman pitää.
-Ei liian paljon. -Siinä. Se rentouttaa.
-Oletteko tuntenut murun kauan? -En, asun yläkerrassa.
Eikä. Katsokaa tätä paikkaa.
Uskomatonta! Mikä kaatopaikka.
Mitä mieltä olette?
-Mistä? -Onko hän vai eikö ole?
Odottakaa. Odottakaa hetki.
-Harriet! -Hei, J.B.
"J.B."? Mikä se on?
Selvä. Hei.
-Tunnethan Gilin? -Tunnen. Mitä kuuluu?
-Miten olisi drinkki? -Keittiössä.
-Siellä on kaikki tarvittava. -Kiitos.
Joten... Oi, se olet sinä.
Fred, rakas, olen iloinen, että tulit.
Toin lahjan kirjahyllyysi.
Miten herttaista.
Yhdeksän elämää
Eikö olekin kaunis? Anna tupakka, O.J.
Toki.
O.J. on mainio agentti. Tietää paljon puhelinnumeroita.
Mikä on Jerry Waldin numero?
Lopettaisit jo.
Soita hänelle, ja kerro, mikä nero Fred on.
Selvä.
Lakkaa punastelemasta, Fred. Minä sen sanoin, et sinä.
Lopeta välttely. Miten teet -
Fredistä rikkaan ja kuuluisan?
Anna minun ja Fredin hoitaa se asia.
Hyvä on. Mutta muista, olen agentti.
Hänellä on jo sisustaja, minä olen agentti.
Odottakaa.
Hei, pojat. Tulkaa sisään.
Kaikki tarpeellinen on keittiössä.
Kuuntelehan, Fred-kultaseni...
-Nimi on Paul. -Luulin, että se oli Fred.
-Ei. -Vastaatko kysymykseen?
-Onko hän vai eikö ole? -Mikä?
Huijari.
En tiedä. En usko.
Olet väärässä. Hän on.
Toisaalta olet oikeassa. Hän on todellinen huijari.
Hän uskoo tosissaan -
kaikkeen humpuukiin.
Pidän siitä murusta todella.
Siksi, että olen herkkä.
Täytyy olla herkkä pitääkseen hänestä.
Runoilijan luonteenpiirre.
Ymmärrät kai?
Oletko tuntenut hänet pitkään?
Oletko tosissasi? Löysin hänet.
Olen O.J. Berman.
Pari vuotta sitten -
hän oli vain yksi muruista. Aimo annos tyylikkyyttä...
-Annos mitä? -Tyylikkyyttä.
Mutta en ollut varma -
oliko hän maalainen vai muuten juntti.
Tiedätkö, kauan kesti muuttaa hänen puhetyylinsä?
-En. -Minäpä kerron.
Vuoden. Tiedätkö, miten se onnistui?
Opetimme hänelle ranskaa.
Jos hän osaisi matkia ranskaa -
hän osaisi matkia englantiakin.
Lopulta järjestin koekuvauksen.
Edellisenä iltana puhelin soi. Olisin voinut tappaa itseni.
Koekuvauksia edeltävänä iltana puhelin soi.
Vastasin. Hän sanoi: "Holly tässä."
Kysyin: "Kuulostaa, kuin olisit kaukana. Mitä nyt?"
Hän: "Olen New Yorkissa."
Sanoin: "Koekuvauksesi on huomenna."
Hän: "Olen täällä, koska en ole ennen käynyt täällä."
Sanoin: "Tule takaisin!"
Hän sanoi: "En halua."
Sanoin: "Mitä tarkoitat? Mitä tahdot?"
"En halua." "Mitä sitten haluat?"
Hän sanoi: "Kun keksin sen, kerron." Pang.
-Fred-kulta... -Nimi on Paul.
Tietenkin. Hänkö muka ei olisi huijari.
Ymmärrätkö?
Irving! Irving-muru, missä olet ollut?
Hienoa, kiitos.
Mike, kultaseni, olen yrittänyt tavoittaa sinua koko päivän.
Vastaajasi ei toimi.
Se vika vastaajissa onkin.
Niin kai. Ole varovainen, ettei äitisi...
Hän on juoksennellut ympäriinsä.
Näytät upealta.
Kaiken sen jälkeen nainen sanoi miehestä, ja mies tietää sen.
Holly.
-Kello, kulta. -Mitä?
Kello?
-Onko sinulla kelloa? -Ei.
-Anna, kun katson. 1 8.45. -Kiitos.
Voinko lainata sitä?
Oliko tuo tarpeellista?
Aikamoiset juhlat. Keitä kaikki ihmiset ovat?
Kuka tietää. Sana kiertää.
Eihän sinua haittaa, kulta?
Vahvistusta.
-Minne vien nämä? -Vie sinne.
Holly?
Holly, rakkaani!
-Mikä tuo on? -Mag Wildwood.
Usko tai älä, hän on malli, ja tosi tylsimys.
Mutta katso, mitä herkkuja hän toi.
Mies on ihan mukiinmenevä, jos pitää komeista, rikkaan näköisistä miehistä -
jotka ovat intohimoisia, ja joilla on liikaa hampaita.
Tarkoitan tuota toista.
-Toista? -Hän on Rusty Trawler.
Rusty Trawler.
Amerikan 9. rikkain alle viisikymppinen mies.
Mainiota tietoa käden ulottuvilla.
Olen näistä asioista selvillä.
-Anteeksi, olette velkaa 47... -Pidättekö tätä hetken, kulta.
Mag-kulta, mitä teet täällä?
Työskentelin yläkerrassa Yunioshin kanssa.
Pääsiäistavaraa Bazaariin.
Nämä kaksi mukavaa miestä hakivat minut.
Väärinkäsitys tietenkin. Menin ristiin jossain vaiheessa.
Molemmat olivat oikein ymmärtäväisiä.
Saanko esitellä, José Silva Pereira.
Hän on Brasiliasta.
Neiti Golightly.
Oikein ystävällistä antaa minun osallistua juhliinne.
Olen hyvin kiinnostunut Pohjois-Amerikan kulttuurista.
Olen jo nähnyt Vapaudenpatsaan -
ja käynyt ravintola Automatiquessa -
mutta olen ensimmäistä kertaa pohjoisamerikkalaisessa kodissa.
Eikö hän aivan sulaisi suussasi?
Tämä on Rusty Trawler.
Neiti Golightly.
Ethän ole vihainen, että toin heidät?
-En tietenkään, kulta. -Sepä hyvä.
Kukahan toisi minulle bourbonia?
-O.J. -Niin.
-Toisitko neiti Wildwoodille drinkin? -Kuka heistä on neiti Wildwood?
Herra Berman, meitä ei ole virallisesti esitelty.
Olen Mag Wildwood Wildwoodista, Arkansasista.
Se on vuoristoseutua.
Tehkää olonne kotoisaksi.
Älkää nähkö vaivaa.
Tyydyn tarkkailemaan maanne tapoja.
Tehkää vain niin.
Tulkaahan mukaani, herra Trawler.
Katsotaan, mitä löydämme viihdykkeeksi.
Voi, ei.
Ei, ei, ei.
Minun ei pitänyt hakea sinua.
Sanoit hakevasi minut ja viime hetkellä pyysin...
Kuule, minun ei pitänyt hakea sinua.
-Niin? -Neiti Golightly?
Tällä kertaa varoitan teitä!
Nyt totisesti soitan poliisille!
Hyvää iltaa!
Oliko se tärkeää?
Ei. Yläkerran mies -
vain valittaa metelistä.
Taitaa olla vihainen.
Mainitsi jotain poliisin kutsumisesta.
Ai, poliisin. Poliisin?
Se ei sovi. Paras, että etsin neiti Wildwoodin ja lähden.
Ajatella, että löydän seuralaiseni
jonkun Hollywood-hyypiön kannoilta.
-Mag, kultaseni, olet tylsimys. -Ole hiljaa!
Tiedätkö, miten sinulle käy?
Vien sinut eläintarhaan ja syötän sinut jakille.
Heti, kun olen juonut tämän.
Väistäkää!
Anteeksi.
Hyvää iltaa, Ed.
-Nimeni on Paul. -Toki.
-Muistathan Irvingin? -Hei, Irving.
-Tämä on José. -Hauska tavata.
-Niin.
Jalokivivarkaita.
Sally auttaa minua kirjanpidossani.
Minulla ei ole laskupäätä.
Yritän epätoivoisesti säästää rahaa.
En vain näytä pystyvän.
Hän panee minut kirjaamaan kaiken.
Sen, mitä tienaan ja mitä tuhlaan.
Minulla oli pankkitili. Suljin sen.
Hänen mielestään on parempi toimia käteispohjalta.
Jonain päivänä voisit tehdä tästä kirjasta romaanin.
Kaikki on tässä, lisää vain yksityiskohdat.
Naurattaisi varmasti.
Ei. Ei, en usko.
Tämä kirja särkisi sydämen.
"Herra Fitzsimmons, naistenhuone, $50."
"Miinus $1 8."
"Mustan satiinileningin korjaus."
"Kissanruoka, 27 senttiä."
Sally, kultaseni, lopeta. Minähän punastun!
Olet oikeassa Jackin suhteen. Hän on täysi rotta.
Arvelisin. En tosin tunne juuri muita kuin rottia.
Paitsi tietenkin Fredin tässä.
Eikö sinustakin Fred ole mukava?
Sinun vuoksesi toivon, että hän on.
Anna läksiäispusu.
Näkemiin Sally-setä. Ensi viikkoon.
Näkemiin, Sally-setä.
Näkemiin, äläkä unohda lähettää kirjaa.
En unohda.
Oi, entä säätiedote?
Ai niin.
Lumisadekuuroja odotettavissa viikonloppuna New Orleansissa.
Lumisadekuuroja odotettavissa viikonloppuna New Orleansissa?
Merkillistä.
En usko, että New Orleansissa on satanut lunta vuosiin.
En käsitä, miten hän keksii niitä.
YSTÄVÄNI
Olipa kerran ihana, mutta pelokas tyttö.
Hän asui yksin nimettömän kissansa kanssa.
-Hei. -Hei.
-Mitä sinä teet? -Kirjoitan.
Hyvä.
No, hei.
-Onko jokin vialla? -En tiedä.
Luultavasti ei mikään.
Katson, onko hän vielä ulkona.
Kuka? Mistä sinä puhut?
Katso.
Näetkö? Huomasin hänet eilen iltapäivällä.
En halunnut kuulostaa neuroottiselta, mutta -
-hän on siellä taas tänään. -Kuka luulet hänen olevan?
Hän voisi tietenkin olla kuka hyvänsä, mutta mieleeni juolahti...
Olisiko Bill lähettänyt jonkun tarkkailemaan meitä?
Hyvä on, minä hoidan tämän.
Ei, älä.
Jos olen oikeassa, pahennat vain asiaa.
Olen varovainen. Odota täällä.
Älä tee sitä, kulta. Sinun ei pitäisi.
Rauhoitu.
Haluan vain tietää, mitä tämä on.
Mitä oikein tahdot?
Poikaseni, tarvitsen ystävän.
Tuo olen minä, tuo on hän -
ja tuossa on hänen veljensä, Fred.
Oletteko Hollyn isä?
Ei hänen nimensä ole Holly.
Hän oli Lula Mae Barnes.
Kunnes meni kanssani naimisiin.
Olen hänen miehensä, Doc Golightly.
Paul Varjak.
Olen hevoslääkäri. Eläinihminen.
Hoidan maatilaakin, Tulipin lähellä Teksasissa.
Hänen veljensä Fred pääsee pian armeijasta.
Lula Mae kuuluu kotiinsa miehensä -
veljensä ja lastensa luo.
Lasten?
Nuo ovat hänen lapsiaan.
Hänellä on neljä lasta?
En väittänyt, että he olisivat hänen omiaan.
Heidän oma rakas äitinsä, hieno nainen -
nukkui pois 4. heinäkuuta 1955 -
kuivuusvuonna.
Kun nain Lula Maen, hän oli 14-vuotias.
Voisi luulla, ettei 14-vuotias -
olisi päättäväinen.
Mutta Lula Mae oli.
Hän oli poikkeuksellinen ihminen.
Usko pois -
hän särki sydämemme karatessaan sillä lailla.
Ilman mitään syytä.
Hänen tyttärensä tekivät kaikki kotityöt.
Lula Maella oli helppoa.
Hän lihoi mukavasti -
kun taas hänen veljensä kasvoi jättiläiseksi.
Ei yhtään samannäköisiä kuin meille tullessaan.
Siinä oli villi pari.
Sain heidät kiinni maito- ja munavarkaista.
Olivat asuneet -
ilkeiden ihmisten luona, sata mailia Tulipista itään.
Siitä talosta hänellä olikin syytä paeta.
Mutta ei minun talostani.
Entä hänen veljensä? Eikö hän lähtenyt?
Ei. Fred oli luonamme kunnes armeija vei hänet.
Siksi tulin tänne. Sain häneltä kirjeen.
Hän pääsee pois helmikuussa.
Siksi tulin hakemaan tyttöä.
Lula Maen paikka on miehensä, veljensä ja lastensa luona.
Häh?
Palkinto Cracker Jack -paketista. Haluatko sen?
En ikinä ymmärtänyt, miksi hän karkasi.
Äläkä sano, ettei hän olisi ollut onnellinen.
Lörpötteli kuin närhi -
kaikkeen jotain sanottavaa.
Radiotakin parempi.
Sinä iltana, kun kosin, itkin kuin pieni lapsi.
Hän sanoi: "Miksi itket? Menemme naimisiin.
"En ole ennen ollut naimisissa."
Nauroin, halasin ja rutistin häntä.
"En ole ennen ollut naimisissa."
Kuulehan, poikaseni, tarvitsen ystävän -
koska en halua yllättää tai pelästyttää häntä.
Kerro hänelle, että olen täällä.
Kerrothan, poikaseni?
Totta kai, Doc. Jos haluat.
Mennään.
Hyvä on.
Olen tulossa.
Kultaseni, olen juuri lähdössä.
Olen puoli tuntia myöhässä.
Ehkä voimme mennä huomenna drinkille.
Tietenkin, Lula Mae -
jos vielä huomenna olet täällä.
Ole kiltti, missä hän on?
Fred?
Voihan.
Lula Mae.
Eikö sinua syötetä täällä? Olet niin laiha.
-Hei, Doc. -Voi, Lula Mae...
Taivaan vallat!
Mikä hätänä? Onko kaikki hyvin?
Luulisin... Ei, ei ole.
-Voitko auttaa minua? -Jos voin.
Tule linja-autoasemalle kanssamme.
-Mitä? -Hän luulee yhä, että palaan.
En pysty siihen yksin.
Holly, mitä voin tehdä? Hän on miehesi.
-Ei ole. -Eikö?
Se mitätöitiin vuosia sitten. Hän vain ei hyväksy sitä.
Ole kiltti, Fred. Sanon, että tulet saattamaan.
Älä sano mitään.
Tapaa vain meidät ulkona tunnin päästä. Ole kiltti?
Odota tässä, kulta. Haen kassin.
Jospa hakisin muutamia lehtiä?
Ole kiltti, Fred, älä jätä minua.
Huomio, olkaa hyvä.
Lähdössä laiturilta 5, suora linja Dallasiin.
Philadelphia, Columbus, lndianapolis, Terre Haute -
St. Louis, Tulsa, Oklahoma City, Denison, Dallas.
Tule, Lula Mae. Se on meidän auto.
Doc, en lähde kanssasi.
Tule. Kävellään hiljakseen. Yritän auttaa sinua ymmärtämään.
Auta minua, Fred.
Arvostan apuasi -
mutta tämä on Lula Maen ja minun asia.
Tietenkin, Doc.
Rakastan sinua, Lula Mae.
Tiedän. Se juuri onkin ongelma.
Teit aina saman virheen. Yritit rakastaa villejä olentoja.
Toit kotiin villieläimiä -
haukan, jonka siipi oli murtunut -
täysikasvuisen villikissan, joka oli katkaissut jalkansa.
Muistatko?
Haluaisin sanoa...
Ei saa antaa sydäntään villeille olennoille.
Mitä enemmän niin tekee -
sitä vahvemmiksi ne tulevat kunnes jaksavat lentää puuhun -
ja yhä korkeammalle, taivaisiin asti.
Haluan kertoa jotain.
Pari viikkoa sitten sain Frediltä kirjeen.
Frediltä? Voihan hän hyvin?
Hän voi hyvin, luulisin.
Hän pääsee armeijasta helmikuussa.
-Siitä hän kirjoitti. -Helmikuussa?
Siihen on vain neljä kuukautta.
Sinun on siis tultava takaisin.
Paikkasi on luonamme.
Doc, sinun on ymmärrettävä. En voi palata.
Ja sinun on ymmärrettävä, mitä sanon.
En haluaisi painostaa sinua, mutta on pakko.
Jollet palaa -
minun on kirjoitettava Fredille -
että pestautuu takaisin armeijaan.
Älä tee sitä. Älä kirjoita hänelle niin.
Minä kirjoitan hänelle, että hän tulisi luokseni.
Minä pidän hänestä huolta.
Puhut hulluja, Lula Mae.
Doc, lakkaa kutsumasta minua siksi. En ole enää Lula Mae.
Hyvä on, Lula Mae.
Uskon, että tiedät, mitä teet.
Pidäthän häntä silmällä, poikaseni?
Varmista, että hän syö edes joskus.
Tietenkin, Doc.
Niin laiha.
Ole kiltti, Doc. Ole kiltti ja ymmärrä.
Rakastan sinua, mutta en ole enää Lula Mae.
En ole.
Tiedätkö, mikä on kamalinta, Fred?
Olen yhä Lula Mae.
Neljäntoista, varastamassa munia ja juoksemassa okapuskien läpi.
Nyt vain kutsun sellaista oloa kurjan säikyksi.
On liian aikaista mennä Tiffanylle.
Toiseksi parasta on ehkä mennä drinkille.
Niin, tarvitsen todella drinkin.
-Ostaisitko minulle, Fred-kulta? -Tietenkin.
Lupaa, ettet vie minua kotiin ennen kuin olen juovuksissa.
Todella juovuksissa.
Onko hän mielestäsi lahjakas?
-Mielettömän, valtavan lahjakas? -Ei.
Huvittavan, teennäisen lahjakas kyllä -
mutta mielettömän, valtavan lahjakas ei.
Taivaan vallat.
Maksavatkohan he hänelle komeasti?
Aivan varmasti.
Tiedätkö mitä?
Jos minulla olisi hänen rahansa, olisin häntä rikkaampi.
-Miten niin? -Pitäisin karkkikaupan.
Vanha kunnon Sally Tomato, hän on karkkikauppani.
Pitäisin Sallyn aina.
Siksi olisin häntä rikkaampi.
Parasta mennä haukkaamaan vähän happea.
Tom, Dick ja Harry... Ei. Korjaus.
Jokainen Tom, Dick ja Sid, Harry oli hänen ystävänsä.
Niin, jokainen Tom, Dick ja Sid luulee, että jos hän vie tytön illalliselle -
tyttö lakoaa hänen jalkojensa juureen?
Minä olen illastanut -
26:n eri rotan kanssa kahden viime kuun aikana.
27:n, jos lasketaan Benny Shacklett -
joka monessa suhteessa on superrotta.
-Unohdin avaimeni. -Soitin jo Yunioshin kelloa.
Haluatko kuulla jotain hassua?
Siitä huolimatta, että ne rotat pulittavat -
$50 naistenhuonetta varten kuin marionetit -
tililläni on $9 vähemmän -
kuin puoli vuotta sitten.
Joten, rakas Fred -
olen tänä iltana tehnyt tärkeän päätöksen.
Minkä?
En aio enää käydä treffeillä.
-Onnitteluni. -Treffit ovat kurjia -
sekä taloudellisesti että sosiaalisesti -
ja luovun niistä.
Tällä kertaa soitan poliisin -
palokunnan ja New Yorkin valtion asukaskomission -
ja jos tarpeellista, terveyslautakunnan!
Hiljaa siellä. Haluatko herättää koko talon?
Kuten neiti Golightly oli sanomassa ennen kuin hänet epäkohteliaasti -
keskeytettiin, neiti Golightly julkistaa aikeensa -
omistaa valtavat kykynsä -
napatakseen mitä pikimmiten aviomiehekseen -
herra Rutherfordin eli -
ystävien kesken - joita varmasti on paljon -
-Rusty Trawlerin. -Kenet?
Rusty Trawlerin. Tapasit hänet juhlissani.
Hän tuli Mag Wildwoodin kanssa.
Ei se komea latinotyyppi -
vaan se toinen, joka näytti ihan porsaalta.
Muistatko?
Amerikan 9. rikkain alle viisikymppinen mies.
Olenko huomaavinani katseessasi paheksuntaa?
Kurja juttu, kamu, koska niin tässä käy.
Hei, kissa.
Holly, olet juovuksissa.
Totta.
-Täysin totta, mutta epäolennaista. -Mitä sinä teet?
Meidän pitää juoda malja -
uudelle rouva Rusty Trawlerille -
-minulle! -Hei, rauhoitu.
Etkö luule, että pystyn siihen?
Kerro, olen kiinnostunut. Etkö usko, että pystyn?
Kuulit, mitä Doc sanoi.
Veljeni pääsee armeijasta helmikuussa.
Doc ei ota häntä takaisin. Minun on hoidettava asia.
En tiedä, miksi et ymmärrä.
Tarvitsen rahaa, ja teen mitä vain, että saan sitä.
Joten -
tähän aikaan ensi kuussa olen uusi rouva Rusty Trawler.
Mielestäni sille pitäisi juoda pieni malja.
Kaikki loppu. Eikö olekin kurjaa?
Onko yläkerrassa yhtään viskiä?
-Olet juonut tarpeeksi. -Mene hakemaan viski.
Maksan sinulle siitä.
-Holly, älä viitsi. -Ei, paheksut minua -
enkä minä huoli drinkkejä miehiltä, jotka paheksuvat minua.
Maksan oman viskini, äläkä unohda sitä.
Holly.
En huoli drinkkejä minua paheksuvilta miehiltä.
En etenkään miehiltä, joita toiset naiset elättävät.
Ota se.
Sinun pitäisi olla tottunut ottamaan rahaa naisilta.
Jos olisin sinä, olisin varovaisempi rahojeni kanssa.
Rusty Trawler on liian kova tapa niiden ansaitsemiseen.
Tasan neljässä sekunnissa sinun pitäisi ehtiä kulkemaan tästä ovelle.
Saat kaksi.
City Pankki - PAUL VARJAK TASAN 50 DOLLARIA
RUSTY TRAWLER AVIOON NELJÄTTÄ KERTAA
Playboy nai perijättären: "Tämä on se oikea!"
Hei.
Hei, halusin puhua siitä illasta -
mutta sitten näin lehden ja...
Olen itse asiassa vähän hämilläni -
mutta koska se koskee sinua, ajattelin puhua henkilökohtaisesti.
Mitä?
Ai, korvatulpat.
En voi sano kaikkea uudelleen.
Riittänee, jos sanon, että tulin tekemään sovintoa.
Suostuttelukeinona minulla on uutisia.
Voinko tulla sisään?
Kyllä kai. Hetki vain. Onko minulla aamutakki päällä?
Ei ole. Voisitko kääntyä hetkeksi?
Mitä tuosta, korni kommentti.
Käännyn itse.
Tule sisään.
Oletko nähnyt lehden?
Tarkoitat Rustya.
Kyllä, tiedän siitä kaiken.
Olin arvioinut hänet täysin väärin, enkö ollutkin?
Luulin, että hän oli vain rotta, mutta hän olikin koko ajan superrotta.
Superrotta rotan vaatteissa.
Etkä edes tiedä parasta juttua.
Hän ei ollut vain superrotta -
vaan myös täysin rahaton.
Rahaton! Ei penninhyrrää.
Hänen perheellään on rahaa, mutta ei hänellä itsellään.
Hänellä on $700 000 velkoja.
Voitko kuvitella kenenkään olevan $700 000 velkaa?
$43 kyllä.
Siksi hän päätti naida porsasihmisten kuningattaren.
Sanon sinulle yhden asian, Fred-kulta -
naisin sinut rahojesi takia tuossa tuokiossa.
-Naisitko sinä minun rahani? -Tuossa tuokiossa.
Olemme kai onnekkaita, ettemme ole rikkaita.
Niin.
Oi, Fred-kulta, on niin mukava nähdä sinua.
Mitä olet tehnyt?
Kirjoittanut, pääasiassa.
Myin tarinan. Sain tietää tänä aamuna.
Kuinka upeaa! Todella!
Mutta -
mitä sisustajaystäväsi ajattelee asiasta?
Eikö sinun tulisi säästää itseäsi?
Tiedätkö mitä?
En ole vielä kertonut hänelle.
Emmekö menisi drinkille -
tai kävelylle juhliaksemme?
Hyvä on.
Kylmälaatikossa on shampanjaa.
Avaisitko sen sillä aikaa, kun pukeudun?
Selvä.
En ole ikinä juonut shampanjaa ennen aamiaista.
Aamiaisella useasti -
mutta en koskaan ennen aamiaista.
Minulla on hieno ajatus.
Vietetään päivä tehden ennen tekemättömiä asioita.
Vuorotellaan. Ensin sinä, sitten minä.
En tietenkään keksi mitään, mitä en olisi ennen tehnyt.
En ole koskaan ollut aamukävelyllä.
En New Yorkissa.
Olen kävellyt aamukuudelta -
mutta se on minusta yöllä.
-Lasketaanko sitä? -Tietenkin. Olemme tasoissa.
-Etkö aivan rakasta sitä? -Rakasta mitä?
Tiffanya.
Eikö se ole ihana?
Mitään pahaa ei voisi tapahtua -
tällaisessa paikassa, eihän?
En välitä laisinkaan koruista, paitsi timanteista.
Kuten tuosta.
Mitä ajattelet?
No...
Mielestäni on tyhmää käyttää timantteja ennen kuin on 40.
Olet oikeassa, mutta sillä aikaa pitäisi olla jotain.
Minä odotan.
Ei, ostan sinulle lahjan.
Ostit kirjoituskoneeseeni mustenauhan, ja se toi onnea.
Mutta Tiffany on kallis.
Minulla on shekkini ja $1 0.
En salli sinun rahastaa shekkiäsi -
mutta $1 0:n tai halvemman lahjan otan vastaan.
En kyllä tiedä, mitä täältä löytyy alle $1 0:llä.
Voinko auttaa?
Ehkä. Etsimme lahjaa leidille.
Tietenkin, sir.
Oliko mielessänne jotain erityistä?
Ajattelimme timantteja.
En halua loukata -
mutta hänen mielestään timantit eivät sovi.
Ne ovat upeita vanhemmalla naisella -
mutta eivät sovi minulle. Ymmärrättehän?
Tietenkin.
Minun pitäisi myös mainita, että raha voi tuottaa ongelman.
Pienen.
Käytettävissämme on vain rajoitettu summa.
-Kuinkahan rajoitettu? -$1 0.
$1 0?
Niin, se olisi kattohinta.
Ymmärrän.
Olisiko mitään $1 0:llä?
Suoraan sanoen, madam, sillä hintahaarukalla -
tavaravalikoima on aika rajoitettu.
Luulen kuitenkin, että minulla saattaisi olla...
Jotain aivan uutta, ymmärrättehän...
Hänelle, jolla jo on kaikkea -
hopeinen puhelimen näppäilijä.
Se maksaa $6.75 veroineen.
Hopeinen puhelimen näppäilijä.
Kyllä, sir. Se maksaa $6.75 valtioveroineen.
Hinta kyllä on oikea, mutta on sanottava -
että olin toivonut jotain, sanoisinko -
romanttisempaa.
Mitä arvelet?
Hopeinen näppäilijä?
Kyllähän se on hieno, mutta uskon, että ymmärrätte.
No, yritimme ainakin.
Voisimme ehkä kaiverruttaa jotakin?
Niin varmasti -
luulen niin.
Ongelmana on, että ensin tulisi ostaa jotain -
jotta olisi esine, johon kaivertaa.
Ymmärrättekö ongelman?
No...
Voisimme kaiverruttaa tämän.
Se olisi nerokasta.
Tätä ei ymmärtääkseni ole ostettu Tiffanylta?
Ei -
se ostettiin...
Itse asiassa se tuli -
Cracker Jack -laatikossa.
Ymmärrän.
Onko Cracker Jack -laatikoissa yhä palkintoja?
-On. -Mukava tietää.
Se tuo yhteenkuuluvuuden tunteen -
melkein jatkuvuuden menneisyyden kanssa.
Kaivertaisiko Tiffany sen meille?
Eikä se olisi teille liian -
vähäpätöinen tehtävä?
Onhan se aika epätavallista, madam -
mutta Tiffany on hyvin ymmärtäväinen paikka.
Jos kerrotte nimikirjaimet -
uskon, että saamme valmista aamuun mennessä.
Enkö sanonutkin, että tämä on ihana paikka?
Mikä tämä paikka oikein on?
Halusit istua alas. Tämä on kirjasto.
-Oletko ikinä ollut täällä? -En. Minulla jo on kaksi pistettä.
-En näe yhtään kirjoja. -Ne ovat tuolla.
Näetkö?
Jokainen laatikko on täynnä pieniä kortteja.
Jokainen kortti on joko kirja tai kirjailija.
Kuinka kiehtovaa.
V-A-R-J-A-K.
Ihanko totta?
Eikö olekin hienoa?
Siinä sinä olet. Keskellä julkista kirjastoa.
"Varjak, Paul. Yhdeksän elämää".
Sen perässä paljon numeroita.
Onko heillä kirjasi ihan oikeasti, elävänä?
Totta kai. Seuraa minua.
Numero 57. Se olemme me.
57, olkaa hyvä. Yhdeksän elämää, kirjoittanut Varjak, Paul.
Oletteko lukeneet sen? Se on upea.
-Pelkäänpä, etten ole. -Teidän tulisi. Hän kirjoitti sen.
Hän on Varjak, Paul, ihan itse.
Hän ei usko minua.
Näytä hänelle ajokorttisi tai Dinersin klubikortti tai jotain.
Ihan oikeasti. Suutelen kyynärpäätäni käsi sydämellä.
Madaltaisitteko ystävällisesti ääntänne?
Kirjoita siihen omistuskirjoitus.
Eikö se olisi mukavaa? Lisäisi sen persoonallisuutta?
Todellakin, neiti...
Siitä vain. Älä arkaile. Kirjoita omistuskirjoitus.
Mitä kirjoitan?
Mielestäni jotain tunteellista.
Mitä oikein teette? Lopettakaa!
-Tärvelette julkista omaisuutta. -Jos se teistä siltä tuntuu.
Lähdetään pois täältä.
Täällä ei ole läheskään yhtä mukavaa kuin Tiffanylla.
Varastitko ikinä mitään sekatavarakaupasta -
kun olit lapsi?
Ei, olen herkkä kirjatoukka. Varastitko sinä?
Kyllä. Joskus vieläkin, ettei taitoni ruostuisi.
Tule. Älä ole arkajalka.
Et ole koskaan tehnyt sitä. Nyt on sinun vuorosi.
En näe mitään.
Hei, kissa.
Onko talon emäntä kotona?
Holly?
Karkki vai kepponen?
Olet hullu. Taidatkin tietää sen? Pidän sinusta silti.
-2-E. -Niin?
Minun on saatava puhua sinulle.
Hyvä on.
Haluatko drinkin?
Jos tämä on vakava keskustelu -
ja yhtäkkiä uumoilen, että on -
sinun on otettava tuo naurettava naamari pois -
tai muuten minunkin on pidettävä sellaista.
2-E, ole kiltti.
Mikä hätänä? Tyttöhuolia?
Niinkö?
Vai niin.
No, se ei ole niin vakavaa.
Itse asiassa odotinkin sitä.
En voi sanoa, että pidän siitä, mutta odotin sitä.
-Kuka hän on? -Ei ole kysymys hänestä.
Kysymys on meistä.
Sitten se on vakavaa.
No niin.
2-E, olet tyylikäs tyttö.
Emmekö voisi lopettaa tätä tyylikkäästi?
-Lopettaa? -Niin.
No...
Uskonpa, että rakkaus on löytänyt Andy Hardyn.
Ymmärrän...
Tarjoilijatar?
Myyjätär?
Ei, hänen on oltava rikas, eikö totta, Paul?
Joku, joka voisi avustaa sinua.
Kumma kyllä -
hän on tyttö, joka ei voi auttaa ketään, itseäänkään.
Mutta minä voin auttaa häntä, ja se tuntuu vaihteeksi mukavalta.
Hyvä on.
Minä ymmärrän.
Sanonpa sinulle jotain, Paul.
Olen hyvin tyylikäs tyttö.
-Mitä sinä teet? -Kirjoitan shekkiä.
Älä näytä niin hämmästyneeltä.
Olet kai nähnyt minun kirjoittavan shekin ennenkin.
"Maksetaan Paul Varjakille $1 000."
Vie hänet jonnekin lomalle viikoksi.
Olet oikeutettu lomarahaan.
Oikeudenmukainen palkkio hyvin tehdystä työstä, kulta.
Jos olisit oikein fiksu -
kokoaisit pojat yksiin ja perustaisit ammattiyhdistyksen.
Sillä tavoin saisit kaikki edut:
sairaalakulut, eläkkeen,
työttömyyskorvauksen silloin, kun olet -
kuinka sanoisin... työtehtävien välissä?
Kiitos, että teet tämän helpommaksi minulle.
Älä ole naurettava, kulta.
Ota shekki.
Ja soita tytöllesi.
Ei kiitos.
Minulla on oma shekki.
Kun löydät uuden kirjailijan avuksesi -
yritä löytää minun kokoiseni.
Silloin ei tarvitse edes lyhentää hihoja.
Holly!
Hei.
-Mitä oikein teette? -Anteeksi.
Olen pahoillani.
Näytätte aivan ystävältäni Hollylta.
Niinkö?
Olen pahoillani.
Hei.
Mitä haluat?
Haluan puhua sinulle.
Minulla on kiire.
-Mitä teet? -Luen.
"Etelä-Amerikka: Rikkauksien luvattu maa"?
Se on hyvin mielenkiintoinen.
Mennään pois täältä.
Sanoin, että mennään pois. Haluan puhua kanssasi.
Mikä sinun on? Mitä on tapahtunut?
Fred, jättäisitkö minut rauhaan?
Holly.
Rakastan sinua.
-Minne menet? -Naistenhuoneeseen.
-Mikä sinua oikein vaivaa? -Päästä irti.
-En. -Fred, päästä irti.
Selvitetäänpä yksi asia.
Minä en ole Fred -
enkä ole Benny Shacklett.
Nimeni on Paul, Paul Varjak, ja rakastan sinua.
-Anna minun mennä. -En.
Entä Etelä-Amerikka?
Jos aion naida eteläamerikkalaisen -
on parasta tietää hänen maastaan jotakin.
-Kenet eteläamerikkalaisen? -Josén.
-Kuka on José? -José de Silva Pereira.
Kuka on José de Silva Pereira?
Tapasit hänet. Mag Wildwoodin ystävä.
Se komea, joka tuli Rustyn kanssa.
No, et kyllä usko tätä -
mutta hän ei ole vain rikas ja komea -
vaan ihan hulluna minuun.
-Olet hullu. -Luuletko omistavasi minut?
Juuri niin.
Niin kaikki luulevat -
mutta he ovat väärässä.
Minä en ole kaikki muut.
Vai olenko?
Niinkö tosiaan luulet?
Etten eroa kaikista rotistasi ja superrotistasi?
Hetkinen.
Jos niin on...
Jos todella ajattelet niin -
haluan antaa sinulle jotain.
Mikä tämä on?
$50 naistenhuonetta varten.
Kotini on niin sotkussa -
-etten voisi mennä sinne yksin. -Sinulle on viesti.
Ei.
Olé.
Hyvää iltaa, herra Yunioshi.
Hyvää iltaa, Paul.
Hyvää iltaa.
Olkaa kiltti, teidän on autettava.
Holly.
Holly. Holly.
Holly.
-Holly. Holly. -Päästä minut. Ei!
Holly.
-Holly. -Fred. Fred.
Holly.
Ei! Ei!
Fred.
-Mitä teit hänelle? -En mitään.
Hän sai sähkeen, ja sitten tämä...
Rikkoo kaiken ja käyttäytyy sekavasti. Kauhistuttavaa.
En kestä julkista skandaalia. Liian arkaluontoista.
Nimeni, asemani, perheeni.
Sotkeutuuko poliisi taas asiaan?
En näe syytä. Ei asuntonsa rikkominen ole laitonta.
-Missä sähke on? -Tuossa.
"Saapunut tieto nuoren Fredin kuolemasta -
"jeeppionnettomuudessa Fort Rileyssa, Kansasissa.
"Miehesi ja lapsesi ottavat osaa suruun yhteisessä menetyksessämme.
"Kirje seuraa. Rakkaudella, Doc."
Hänen veljensä Fred.
Olivatko he läheisiä?
Olivat.
Mitä pitäisi tehdä?
Yrittää auttaa häntä.
Minä yritin. Ei siitä tuntunut olevan hyötyä.
Onko sinulla farmi Brasiliassa?
On.
Sepä hyvä. Siitä hän pitää.
Sinun on paras ryhtyä toimeen.
KONEITA BRASILIAAN
-Hei. -Hei.
Sain viestisi. Kuinka tiesit, mistä minut tavoittaa?
Yritin kaikkea, soittelin ihmisille ja kyselin.
Sitten muistin puhelinluettelon.
Olen iloinen, että tulit.
-Näytät hyvältä. -Oletko sitä mieltä?
Olen lihava kuin porsas, enkä ole laittanut hiuksiani -
mutta olen hyvin onnellinen, se varmasti näkyy.
Näytät très distingué itsekin.
Minulla on töitä. Olen kirjoittanut vähän.
Olen lukenut kolme tarinaasi -
kaksi New Yorkerissa ja yhden siinä hassussa lehdessä.
Etkö istuisi?
Kiitos.
-Olen ryhtynyt kutomaan. -Huomaan sen.
Se näyttää varmasti hienolta valmiina.
Se minua hermostuttaakin.
José näytti maalaistalon piirroksia.
Minusta tuntuu, että -
ehkä sekotin ne kudontaohjeisiin.
Saatan kutoa maalaistaloa!
En voi kuvailla, kuinka onnellinen olen.
Mitä tuo oikein on?
Portugalia. Hyvin monimutkainen kieli.
4000 epäsäännöllistä verbiä.
Vaikuttavaa. Mitä se tarkoittaa?
"Taidat olla samaa maata teurastajan kanssa."
Holly, mistä on kysymys?
Miksi halusit nähdä minut?
José on Washingtonissa tänään.
Ajattelin kutsua sinut kylään.
Olen hyvästellyt kaikki muut, joista välitän.
Oletko lähdössä?
Rioon, huomenna.
Lentolippu on jo, ja olen hyvästellyt Sallyn.
Lentääkö José kanssasi?
Menemme eri koneilla.
Hänestä on väärin matkustaa yhdessä.
Hänen perheensä on tärkeä -
joten sellaisella on väliä.
Ajattelin rehvastella ja kokata meille päivällistä.
On kiva syödä kotona.
Kerroinko, kuinka valtavan onnellinen olen?
Kyllä.
Olette siis menossa naimisiin?
Ei hän ole kysynyt niin monin sanoin.
Tarkoitat neljällä sanalla?
Niin monta sanaa siihen tarvitaan.
"Haluaisitko mennä kanssani naimisiin?"
Menemme kyllä naimisiin.
Kirkossa, hänen perheensä läsnäollessa.
Siksi hän odottaa, että menemme Rioon... Ehkä.
Yrittääköhän tuo kertoa meille jotain?
Toivottavasti pidät kanasta ja riisistä suklaakastikkeella.
Se on intialainen perinneruoka.
En osannut tehdä edes munakokkelia 3 kuukautta sitten.
Oletko kunnossa?
Voi jestas, kulta. Halusin niin tehdä vaikutuksen.
Kuule -
en välitäkään kanasta kastikkeella.
Jos menisimme ulos lähtiäispäivälliselle?
Se olisi hauskaa, kunhan voin tulla tämän näköisenä.
Vuosikausien kuluttua -
palaan takaisin.
Minä ja yhdeksän brasilialaista tenavaa.
He ovat tietenkin tummia kuin José -
mutta heillä on kirkkaat, vihreät silmät.
Tuon heidät varmasti tänne, koska heidän on nähtävä tämä.
Rakastan New Yorkia.
Miksi sitten lähdet? Mitä hyötyä siitä sinulle on?
Tiedän, mitä ajattelet. En syytä sinua.
Olen aina ollut vähän hurjapää -
mutta Docin ja sinun lisäksi José on ainoa rotaton romanssini.
Ei hänkään silti ole täysin ihanteellinen.
Hän on liian jäykkä ja varovainen ollakseen täysin oikea.
Jos voisin valita kenet tahansa, en valitsisi Joséa.
Nehrun ehkä tai Albert Schweitzerin.
Tai Leonard Bernsteinin.
Mutta olen hulluna Joséen.
Lopettaisin tupakoinninkin, jos hän pyytäisi.
Mennään syömään, kulta, on myöhä.
Lähden huomenna, enkä ole edes aloittanut pakkaamista.
En halunnut Josén tietävän, että hukkaan avaimeni -
joten teetin niitä 26.
Odota, minulla on parempi ajatus.
Läksiäisten kunniaksi.
Joku on sormeillut lukkoa.
Senkin lurjus, tuo Yunioshi.
Herää, herää! Britit tulevat!
-Tai tässä tapauksessa brasilialaiset. -Juuri niin.
-Niin. -Täytyy vielä siivota se riisi.
Hei, tiedätkö...
Hei!
Siinä se on, joka sen teki! Etsitty nainen! Siinä!
Groenburger. Huumeryhmästä.
-Mitä tarkoitatte? -Mitä on meneillään?
-Mikset kysy pomoltasi? -Miltä pomolta?
Sally Tomatolta. Kysy häneltä. Mennään.
Etsikää huumeita! Täällä on paljon niitä.
19. PIIRI
-Mikä on nimenne? -Varjak.
Rauhoittukaahan siellä!
Paul Varjak. V-A-R-J-A-K.
-Hei! -Häivy siitä!
Ulos!
Olen kirjailija.
K-I-R-J-A-I-L-I-J-A.
-Yksi, olkaa hyvä. -Yksi kerrallaan, kiitos.
Hyvä.
-Hetkinen. -En voi vastata kaikkiin kysymyksiinne.
-Yksi kerrallaan. -Lopettakaa jo!
Te voisitte aloittaa.
Välitittekö koodattuja viestejä?
En tietenkään.
Annoin vain herra O'Shaughnessylle -
säätiedotteen.
Älkää kysykö minulta, mistä on kysymys.
Vierailit Tomaton luona?
Joka viikko. Mitä sitten?
Tomato kuuluu huumesyndikaattiin.
Ei hän koskaan maininnut huumeita.
Kaikki nämä hirveät ihmiset vainoavat häntä.
Hän on syvällinen ihminen.
-Ihana vanha herra. -Sitten olette syytön.
-Tietenkin. -Mitä aiotte tehdä asialle?
-Miten niin? -Kuka on lakimiehenne?
En tiedä.
Herra O'Shaughnessy kai.
Hra O'Shaughnessy!
Hei, painu pois siitä!
-Ala tulla. -No niin, liikettä.
-Ala tulla. -Hra O'Shaughnessy?
-Turpa kiinni! -Sinne nyt!
GLAMOUR-TYTTÖ KIINNI
POLIISIT NAPPASIVAT TOMATON TOMAATIN
Glamour-tyttö kiinni huumeratsiassa
-Niin. -Herra Paul Varjak?
-Kyllä. -Vastapuhelu Bermanilta Hollywoodista.
Ensimmäiset kolme minuuttia maksavat $3.
Haloo?
O.J. Berman tässä. Kuka siellä?
-Tämä on Paul Varjak. -Mukava kuulla sinusta, kamu.
Varjak. V-A-R-J-A-K.
Olen Hollyn ystävä. Tapasimme juhlissa.
-Kuka? -Paul. Paul Varjak.
V-A-R...
Herra Berman, tämä on Fred.
Ai, Fred-kulta?
Soitat murun takia, vai?
Kaikki on hallinnassa. Voit rentoutua.
Puhuin lakimiehelleni New Yorkissa.
Käskin hänen hoitaa asian -
mutta pitää nimeni piilossa.
-Mitä? -En halua olla mukana, kuuletko?
-Kuulitko? -Kuulostat siltä kuin olisit tunnelissa.
Se on tämä johtoportaan puhelin.
-Mikä? -Johtoportaan puhelin!
Hänen takuumaksunsa on $1 0 000.
Lakimieheni saa hänet ulos aamukymmeneltä. Kerron, mitä teet.
Murtaudu hänen asuntoonsa -
kerää hänen tavaransa -
hae hänet -
ja vie hotelliin väärällä nimellä.
Pidä hänet poissa reporttereiden tieltä.
Teetkö sen?
Tietenkin, herra Berman.
-Arvostan tätä todella... -Mitä siitä.
Tarkoitan, olen hänelle velkaa.
Ei niin, että varsinaisesti olisin velkaa -
mutta hän on hullu.
Tyttö on huijari.
Hän on todellinen huijari.
-Tiedäthän, mitä tarkoitan, kamu? -Tiedän kyllä.
-Kiitoksia, herra Berman. Kiitos paljon. -Sillälailla!
Käyttäytyisit kunnolla.
Quel yö.
Tein pienen asuntomurron poissa ollessasi.
Ajakaa Clayton-hotelliin. 84. ja Madison.
O.J.:n mielestä sinun pitäisi pysyä piilossa jonkin aikaa.
Toin tavarasi, kissan myös. Toivottavasti se on kunnossa.
Noin.
Hei, kissa.
Nimetön ressukka.
Kultaseni, löysitkö sen lentolipun?
-Tässä. Sen voi rahastaa. -Pilailet kai?
Mitä kello on?
-Vähän yli kymmenen. -Hyvä.
Idlewildin lentokentälle, kuski.
-Ei sinne. Et voi lähteä. -Miksi en?
Et ymmärrä. Olet syytteenalaisena.
Jos livistät ehdonalaisesta, joudut lopullisesti lukkojen taa.
Älä ole naurettava.
Menen pian naimisiin -
Brasilian tulevan presidentin kanssa.
Se antaa minulle diplomaattisen koskemattomuuden tai jotain.
En löisi siitä vetoa.
Mitä nyt, kultaseni?
Minulla on sinulle viesti.
Vai niin, ymmärrän.
Toiko hän sen itse -
vai livauttiko oven alta?
Serkku toi.
Antaisitko laukkuni, kulta?
Tyttö ei voi lukea tuollaista ilman huulipunaa.
Lukisitko sen minulle, kulta.
En oikein usko, että kykenen...
Oletko varma, että voin?
Hyvä on.
"Rakas pikku tyttöseni -
"olen rakastanut sinua tietäen, ettet ole kuin muut -
"mutta ymmärrä epätoivoni -
"huomatessani niin julkisen brutaalisti -
"miten kovin paljon eroat sen laatuisesta naisesta -
"jollaisesta asemassani oleva mies voisi tehdä vaimonsa.
"Suren olosuhteittesi tuottamaa häpeää -
"enkä sydämestäni kykene -
"lisäämään omaa paheksuntaani -
"siihen, joka sinua jo ympäröi -
"joten toivon, että voit olla paheksumatta minua.
"Minun on suojeltava omaa ja perheeni nimeä.
"Olen pelkuri tällaisten instituutioiden edessä.
"Unohda minut, kaunis lapsi ja Jumala olkoon kanssasi.
"José."
No...
Ainakin hän on rehellinen.
-Se on koskettavaa. -Koskettavaa!
Se kalkkeutunut lurjus.
Hän sanoo olevansa pelkuri.
Hyvä on! Hän ei ole tavallinen rotta, ei edes superrotta.
Vain pieni pelästynyt hiiri, siinä kaikki.
Mutta, voi että...
Pahus!
No, se siitä Etelä-Amerikasta.
Sinusta ei olisikaan ollut pampaheinien kuningattareksi.
-Clayton-hotelliin. -Idlewildiin.
Mitä?
Kone lähtee kello 1 2. Aion olla siinä.
Holly, et voi.
En aio juosta Josén perään, jos sitä luulet. En.
Mitä minuun tulee, hänestä ei ole minkään maan presidentiksi.
Mutta miksi tuhlata lentolippua?
Sitä paitsi, en ole koskaan ollut Brasiliassa.
Älä istu siinä katsomassa minua noin.
Minä menen ja sillä siisti.
He vain haluavat minut -
todistajaksi Sallya vastaan.
Ei kukaan aio minua syyttää.
Heillä ei ole ensimmäistäkään mahdollisuutta.
Olen kyllästynyt tähän kaupunkiin -
ainakin hetkeksi.
Tietyt parrasvalojen säteet ovat pahasta tytön iholle.
Asiasta puhutaan kaupungin joka kapakassa.
Minäpä kerron.
Kun palaat kaupunkiin -
soita New York Timesiin tai minne tahansa.
Postita minulle Brasilian 50 rikkaimman miehen lista.
50:n!
-En anna sinun tehdä tätä. -Et vai?
Holly, rakastan sinua.
-Mitä sitten? -Mitä sitten?
Kaikkea!
-Rakastan sinua. Kuulut minulle. -En.
-Ihmiset eivät kuulu ihmisille. -Totta kai kuuluvat.
Kukaan ei pane minua häkkiin.
Haluan rakastaa sinua.
-Sama asia. -Ei se ole!
-Holly! -En ole Holly.
Enkä Lula Maekaan. En tiedä, kuka olen!
Olen kuin kissa -
nimetön moukka. Emme kuulu kenellekään.
Emme edes toisillemme.
Pysäytä taksi.
Mitäs luulet?
Tämän pitäisi olla oikea paikka sinunlaisellesi kovalle kundille -
joukko roskia ja rottia.
Ala huiskia, mene!
Painu jo!
Mennään.
Kuski -
pysäytä tähän.
Tiedätkö, mikä sinussa on vikana, neiti Kuka-Tahansa?
Olet pelkuri. Sinussa ei ole sisua.
Pelkäät sanoa: "Elämä on todellista."
Ihmiset rakastuvat.
Ihmiset kuuluvat toisilleen -
koska vain se antaa mahdollisuuden onneen.
Pidät itseäsi vapaana sieluna, villikkona.
Sinua hirvittää, että joku sulkisi sinut häkkiin.
Mutta olet jo siinä häkissä, kulta. Rakensit sen itse.
Eikä se rajoitu Tulipiin, Teksasiin -
tai Somalimaahan.
Se on kaikkialla, minne menet.
Mihin tahansa juokset, juokset takaisin itseesi.
Olen kantanut tätä jo kuukausia.
En halua sitä enää.
Tänne, kissa!
Kissa!
Missä se kissa on?
En tiedä.
Kissa!
Kissa.
Loppu