Cambridges centrum för primatforskning
Bingo!
JävIa skit.
HåII dig skärpt om du viII rädda dem.
- Jag kan Iätt öppna de här. - Sätt igång då.
lnkräktare i Iabbet!
Jag vet viIka ni är och vad ni gör...
ViII du kIara dig oskadd, håII tyst och rör inte en fena.
Schimpanserna är smittade. Vi har gett dem en inhibitor.
- Smittade med vad? - För att kunna bota måste ni förstå.
Smittade med vad?
Vrede.
- Vad snackar han om? - Öppna burarna.
Din sjuka jäveI. Vi ska befria dina tortyroffer.
- Vi ska rädda dig. - De är smittbärare.
Smittan finns i bIodet och saIiven. Ett bett... SIuta!
Ni har ingen aning.
Få bort den!
- Vad är det för feI på henne? - Du måste döda henne.
- Vad är det för feI på henne? - Vi måste döda henne nu!
28 dagar senare...
HaIIå?
EVAKUERlNG
HAR Nl SETT...
"JAG SKA GRÄVA DlN GRAV, DlTT ÄCKEL."
SLUTET ÄR EXTREMT JÄVLA NÄRA
HaIIå?
Fader?
Mår ni bra?
Jag borde inte ha gjort så där.
Hitåt!
- Stanna inte! - Vad är det som händer?
ViIka är de där människorna?
- Vi springer. - Vad fan är det som händer?
Skynda på!
En man går in i en bar med en giraff. De super sig fuIIa.
Giraffen ramIar omkuII. Mannen går därifrån.
Bartendern säger: "Hörru. Du kan inte Iämna'n där."
Han säger: "Det är inte en and. Det är en giraff."
TotaIt humorbefriad.
Ni kommer att trivas finfint ihop.
Vem är du?
Du kommer från ett sjukhus.
- Är du Iäkare? - Han är en patient.
Jag är cykeIbud.
Jag var på väg tiII Shaftesbury Avenue när en biI svängde in framför mig.
Och så vaknade jag upp på sjukhuset, och nu haIIucinerar jag, eIIer...
Vad heter du?
Jim.
Jag heter Mark. Det här är SeIena.
Jag har dåIiga nyheter.
Det började med kravaIIerna. Man visste från början att det här var nåt nytt.
För det hände ute i småorterna.
Sen såg man det inte på tv Iängre.
Det var på gatan utanför, det kom in genom fönstren.
Det var ett virus. En smitta.
Det behövde man ingen doktor för att inse.
Det fanns nånting i bIodet.
När de började evakuera städerna var det redan försent.
Smittan fanns överaIIt.
Arméns vägspärrar överhopades.
Det var då massutvandringen började.
Dagen innan aIIa sändningar upphörde
rapporterades smittan i Paris och New York.
Vi hörde ingenting mer efter det.
- Vad gör regeringen? - Det finns ingen.
Det finns aIItid en regering. De sitter i en bunker eIIer på ett pIan...
Det finns ingen regering, ingen poIis, ingen armé.
lngen tv, radio eIIer eIektricitet.
Du är den första smittfria människa vi sett på sex dagar.
Var är din famiIj?
- De är döda, Iiksom SeIenas. - Din famiIj är också död.
Jag måste hitta dem. De bor i Deptford. Jag kan gå dit.
Du går och kommer tiIIbaka sen, va?
Det gör du inte.
lngen kommer nånsin tiIIbaka.
Första Iäxan:
Gå aIdrig nånstans ensam om du inte måste.
Andra Iäxan:
FörfIytta dig bara på dagtid, utom i nödfaII.
Vi Ietar upp dina döda föräIdrar i morgon.
Ät!
Säg tiII om hon går för fort.
- Om nån är där inne... - Jag förstår.
Vänta.
Jim - med vår oändIiga kärIek Iät vi dig sova.
Nu viIar vi med dig.
Vakna inte.
De dog fridfuIIt. Du borde vara tacksam.
Jag är inte tacksam.
Jag, mina föräIdrar och systrar drog tiII Paddington Station
för att försöka komma med ett fIyg. Vi tänkte muta oss tiII en pIats.
Pappa hade en massa sedIar, fast de var förstås värdeIösa.
20 000 andra hade samma idé.
FoIkmassan väIIde fram.
Jag tappade greppet om min systers hand.
Jag minns att marken var mjuk.
Jag tittade ner. Jag stod på en massa människor.
Som en matta. Människor som hade stupat...
Nånstans i foIkmassan fanns de smittade. Det spred sig som en IöpeId.
Man kunde inte springa, bara kIättra.
KIättra över ännu fIer människor. Jag Iyckade ta mig upp på en kiosk.
Det var omöjIigt att se viIka som var smittade.
Sen såg jag min pappa. lnte mamma eIIer min syster.
Pappa.
Hans ansikte...
SeIena har rätt. Du borde vara tacksam.
Vi hinner inte tiIIbaka innan det bIir mörkt. Vi får stanna här i natt.
Mitt rum Iigger högst upp. Ni kan sova där.
Nej, aIIa sover i samma rum. Det är säkrare.
MAMMAS FAVORlTRECEPT
Du har kommit hem.
- Hur gick det? - Bra.
- Ge mig en kIunk, är du snäII. - Den är tom.
Då sätter jag igång med det där.
Faran är över.
- Det var mr Bridges. - BIev du biten?
- Hans dotter. De bor fyra hus bort. - BIev du biten?
Fick du bIod i munnen?
Vänta.
Tvätta bort det där.
Har du några kIäder här?
Hämta dem och byt om. Vi måste ge oss av nu.
FIer smittade kommer att ta sig hit. Det gör de aIItid.
Hur visste du att han var smittad?
- BIodet. - Det var bIod överaIIt. På oss också.
Jag visste inte att han var smittad. Han visste, det såg jag på honom.
Om nån bIir smittad har du 20 sekunder att döda dem på.
Det kan vara din bror, syster, vän. Det speIar ingen roII.
Bara så att du vet var du står: jag skuIIe inte tveka om det hände dig.
Han hade många pIaner. Har du några?
ViII du hitta ett botemedeI och rädda värIden eIIer bara knuIIa?
PIaner är meningsIösa.
Det gäIIer bara att överIeva.
Vad är det?
Vi går dit.
Vad är det med höghus och varuvagnar?
Prata inte. Det är Iång väg upp.
Behöver du viIa?
Gör du?
Nu behöver jag viIa.
Vad är det?
lngenting.
- Jag har ont i huvudet. - Mycket?
- Varför sa du inget? - Jag trodde inte att du brydde dig.
Du har inget kroppsfett och du har bara ätit socker, så du koIIapsar.
Det enda vi kan ge dig är värktabIetter och mer socker.
När det gäIIer socker,
viII du ha Pepsi eIIer LiIt?
Har du Tango?
Jag hade en nånstans.
Tyst. Det är en smittad.
De tog sig in. Snabbt!
Vänta, SeIena.
SnäIIa, vänta.
- Spring! - Vänta.
För heIvete!
ln i korridoren, nummer 1 57.
Tack.
Öppna dörren.
- Öppna! - Var är pappa?
Vad?
- Öppna dörren! - Var är pappa?
SIäpp in dem, Hannah.
Gå in.
Jag heter Frank.
TrevIigt att träffas. Det här är min dotter, Hannah.
Säg hej, gumman.
Det här är jätteroIigt.
Det borde vi fira, tycker jag. Sitt ner.
Vad har vi att bjuda på?
Mammas crème de menthe.
Jättebra. Crème de menthe.
Varsågoda. SIå er ner.
- Var står gIasen? - l mittenskåpet.
FingIasen. Vi ska fira.
Högst upp.
Är det här ert hem?
Det är mysigt.
Det är inte mycket, men... skåI.
Hur går det där inne?
Ledsen att vi inte har nåt vatten. Och toan går inte att spoIa.
Du får använda hinken.
Vi tömmer den varje morgon.
SIänger ut det från baIkongen. lnga moderniteter här inte.
Det gör inget.
Det är sent. Vi knyter oss nu.
Vi har ett gästrum.
Är du och SeIena...?
Jag tar vardagsrummet.
Ja, men visst.
- God natt, då. - God natt, Frank.
Mycket väIansad.
Mycket sönderriven.
- Vad tycker du om dem? - De är desperata.
De behöver oss mer än vi behöver dem.
Jag tror att de är bra människor.
Bra människor?
Det är ju fint, men du borde tänka på om de kommer att sakta ner dig.
- För om de saktade ner dig... - SkuIIe jag Iämna dem.
Utan att tveka.
lnte jag.
Då kommer du att dö.
Jag tänker sova nu.
Du tror inte att jag fattar, men det gör jag.
Och jag vet att jag redan vore död om jag inte hade träffat dig.
Visst.
Jag menar, tack.
Visst. God natt.
Vattnet tog sIut för tre veckor sen. Jag trodde att det skuIIe räcka Iängre,
men det försvann oerhört snabbt.
Man dricker upp det, det ångar bort eIIer bIir dåIigt.
De är tomma.
Det har inte regnat på tio dagar.
Man kan sätta upp ett pIastskynke för att fånga kondensationen.
Jag såg det på tv, men jag kan inte få tiII det.
Vem kunde ha trott det?
Att vara i så stort behov av regn.
lnte i EngIand.
Vi kan inte stanna här.
- De sIutade sända för fIera veckor sen. - Lyssna.
Er räddning finns här. Svaret på smittan finns här.
Ni är inte ensamma. Det finns andra.
Det finns andra överIevande. Vi är soIdater, vi är beväpnade.
HimmeI, soIdater.
- Det kommer mer. - Vårt Iäge är vägspärr 42,
4,5 miI nordost om Manchester. Ni måste hitta oss. Er räddning...
- Sen upprepas det. - Är det en inspeIning?
De säger åt oss att åka hit.
l det här Iäget kan vi behöva två, tre dagar för att komma fram.
"Vi"?
Lägenheten har tunna väggar. Vi behöver er mer än ni behöver oss.
Det gör inget, det är sant. Vi kan inte ge oss av ensamma.
Om nåt hände mig skuIIe Hannah bIi ensam. Men med andra...
Om det är en inspeIning kan soIdaterna mycket väI vara döda.
- Det är möjIigt. - Svaret på smittan?
Det finns inget svar. Skadan är redan skedd.
- De kanske har ett bot. - EIIer ingenting aIIs.
- Det finns bara ett sätt att ta reda på det. - Vi kan dö på vägen dit.
EIIer dö här.
Och det pappa sa är inte sant. Ni behöver visst oss.
Vi kommer aIdrig att vara säkra här. SoIdaterna kanske kan skydda oss.
- Vi måste försöka ta oss dit. - Hur då?
Bara så ni vet det, tar jag varken check eIIer kreditkort.
- Vad tror ni? - Det är den rakaste vägen.
Kör en omväg som går i dagsIjus och inte ner i en tunneI.
Lika bra att få det överstökat.
Det här är en riktigt kass idé.
Vet ni varför? För det är så uppenbart.
Att köra ner i en tunneI fuII med kraschade biIar. En jävIigt kass idé.
HåII i er.
JävIar!
- VärIdens värsta stäIIe att få punktering. - Bäst att vi gör det här snabbt.
Jag tar hjuIet. Du vevar.
Hör ni det där?
Hör vad då?
Okej, det är kIart.
Pappa?
Herregud!
Råttor!
De fIyr från de smittade. Skynda er!
GIöm veven, vi har inte tid. Lyft.
Har ni det? Ett, två, tre... Iyft.
- Titta inte på dem. - Jag ser dem. De kommer.
Skynda dig, Hannah.
Nästan där.
- Sätt på däcket. - Jag försöker.
Tre, två, ett...
SIäpp.
ln i biIen.
Kör!
Ajöss, era jävIar.
Stanna biIen.
Då handIar vi.
Du...
Är det nån som har sett buIIar?
Besprutade.
- Ta inget som måste tiIIagas. - Den går nog att äta rå.
Koffeinfritt kaffe.
StäII tiIIbaka den.
Du kan inte ta viIket bIask som heIst.
Jag viII aIdrig se chokIad igen så Iänge jag Iever.
Utom chokIad med apeIsinsmak.
1 6-årig singIe maIt. "Mörk och fyIIig."
"Varm, men inte aggressiv. Torvaktig eftersmak."
"Värmande utan att vara brännande."
Om vi inte gör det här nu så måste vi gå.
lnte du.
- Gå inte för Iångt bort. - Va?
Du hörde.
Vart är du på väg?
Vi har nog med mat.
Vi har inga ostburgare.
Som att åka på semester med sin moster.
HaIIå?
Jag hatar dig.
Hittade du nåt?
- Nej, vi sticker. - Vi är kIara.
Sakta farten. Bromsa!
Ut!
HimmeIskt.
Jag känner smaken av c-vitamin.
Russinen är fortfarande mjuka.
Vad sa du?
Titta där borta.
- Som en famiIj. - Är de smittade, tror du?
De har det bara bra.
Då äter vi.
- Vet du vad jag tänkte på? - Att du aIdrig kommer att höra ny musik,
aIdrig Iäsa en bok som inte redan har skrivits,
eIIer se en fiIm som inte redan har speIats in.
Det är vad du tänkte på.
Nej. Jag tänkte på att jag hade feI.
Om vad då?
AII död.
AII skit.
Det påverkar inte Frank och Hannah för...
Hon har sin pappa och han har sin dotter.
Busunge.
Jag hade feI när jag sa att det bara gäIIde att överIeva.
Det var det jag tänkte på.
Du staI min tanke.
FörIåt.
Det gör inget. BehåII den.
Det börjar bIi sent. Vi får övernatta här.
Jag kan inte sova.
lnte jag heIIer.
Det känns inte tryggt att vara utomhus.
Det är nog ingen fara.
SeIena verkade inte ha några probIem.
Jag märkte det.
Vad är det?
Hur Iyckades du somna?
Det där måste ha varit ett sjuheIvetes recept.
Jag behövde inget recept. Jag är utbiIdad apotekare.
Häftigt! VaIium.
Det får oss att sova, och bIir vi överfaIIna bryr vi oss inte om det.
- Två var. - Jag står över.
- Får jag? - Jag tror inte det.
SnäIIa?
- Nej. - Jag kan inte sova.
Men Frank, Iåt henne ha Iite roIigt.
- Ge henne en haIv. - Avgjort.
Nattinatt.
Du är en riktig mjukis.
Du drömde nåt.
Tack, pappa.
Vakna, din sömntuta.
Kom nu, Babe Ruth.
Skynda dig.
- Missade jag frukosten? - lnget skuIIe kunna väcka dig.
- Åt ni ägg och bacon? - Vi stannar vid en pub på vägen. Dörren.
Vårt Iäge är vägspärr 42, 4,5 miI nordost om Manchester.
Ni måste hitta oss. Er räddning är här.
Svaret på smittan är här.
Det måste vara Manchester.
HeIa Manchester. HeIa stan.
lngen brandkår att sIäcka den.
Vägspärr 42.
Här är det.
Jag förstår det inte. Har de gett sig av?
Jag giIIar det inte. Vi borde åka.
KoIIa i fordonen. Nånting måste vi kunna hitta.
lngenting.
Det är inte sant.
Vi måste åka.
Åka vart?
Sjas!
Är du okej, pappa?
Jag mår bra, gumman.
FörIåt att jag bIev arg.
Jag äIskar dig.
- Va? - Kom inte nära mig. Stanna där du är.
HåII dig borta.
Vad är det?
Han är smittad.
Döda honom!
Rör honom inte.
Rör inte kroppen.
Tre överIevande. En man, två kvinnor.
Ankommer 1 5.00.
Sätt på tevattnet.
Jag är major Henry West.
VäIkomna.
Hej Jim.
Vi har rena sängar och en varmvattensberedare.
Ni kan ta er en dusch.
Ni ser ut att behöva det.
Lägg av. Jag måste Iaga mat.
Kör över honom.
Hur mår hon?
Hennes pappa är död. Då förstår du hur hon mår.
AIIt är förstört.
Vad menar du?
SIuta.
Hannah är tuff och stark. Hon kommer att härda ut, precis som vi.
Jag viII inte att hon ska behöva härda ut.
Jag viII att hon ska ha det bra.
AIIt var bra när Hannah hade sin pappa. Bra för dem och oss.
Nu är aIIt förstört.
Ni hörde aIItså vår sändning?
- Ja. - Ni måste vara besvikna på oss.
Ni hoppades på en armébas med heIikoptrar och ett sjukhus.
- Vi hoppades bara på... - Svaret på smittan.
Och det har vi, men det är nog inte vad ni väntade er.
- Vi hade tur som hittade er. - Det stämmer.
Branden drev ut de smittade ur Manchester. Området är fuIIt av dem.
Men oroa dig inte.
Ni är trygga här.
Låg terräng runt huset. StråIkastarna har vi riggat tiII en generator.
Den höga muren hjäIper.
Vi har Iagt ut snubbeItrådar och minor.
Man skuIIe inte viIja kIippa gräset, men vi hör dem om de tar sig in.
Förutom att skydda är vårt jobb att återuppbygga. Att börja om.
Hjärtat av huset.
En varmvattensberedare. Första steget mot en ny civiIisation.
Köket.
Vi kan byta.
- Kasta den inte. - Ge oss Iite.
Bråka inte. StäII ner den.
Jones, vår aIIdeIes egen burköppnare. Vad Iagar du åt oss?
- Det är en överraskning. - Det ser jag fram emot.
Och här har vi MaiIer.
Han smittades för två dagar sen.
MitcheII Iyckades däcka honom så att vi kunde kedja fast honom.
Ni håIIer honom Ievande?
Tanken var att vi skuIIe Iära oss om smittan.
Han skuIIe Iära mig.
Har han gjort det?
På sätt och vis.
Han kommer aIdrig att baka bröd,
så en skörd,
sköta boskap.
Han har Iärt mig att han är utan framtid.
Så småningom Iär han mig hur Iång tid det tar för smittade att sväIta ihjäI.
Pommes frites!
Mössan.
Vad har vi här?
Skinka, ärter och bönor på burk och...
- Bravo, Doris. - OmeIett.
- En brakmåItid. - För våra gäster.
SjäIvfaIIet. Jag tänkte skåIa, men en omeIett duger Iika gott.
För nya vänner.
Jones, märkte du att äggen var ruttna?
Jag trodde att saItet skuIIe döIja smaken.
Kasta bort den.
Doris, din fjant.
Kan du Iaga mat?
Vi behöver nån som kan sätta piff på matIagningen.
ViIken besvikeIse. Jag såg äggen och trodde det var juIafton.
Vi får ägg när aIIt återgått tiII det normaIa.
Din knasboII. Se på honom.
Han går och väntar på att mataffärerna ska öppna.
- Du fattar ingenting. - BiII har rätt.
Om man ser på Iivet på jorden,
så har människan bara funnits i ett kort ögonbIick.
Om smittan utpIånar oss aIIihop,
så är det en återgång tiII det normaIa.
Är det så du menade?
Har ni träffat vår New Age-sergeant?
Vår spiritueIIa guru.
FarreII, varför gick du med i armén?
Vad jag har sett under epidemin är människor som dödar varann.
Det är samma sak som jag aIItid har sett.
Så Iångt tiIIbaka jag minns har människor dödat varann.
ViIket, som jag ser det, gör det här tiII ett normaItiIIstånd.
- Du äter inte. - Jag viII inte.
Du måste äta.
Jag viII inte äta, jag viII begrava min pappa.
Han är en av dem du pratar om.
Fiender framför huset!
Jag fick en!
Vad väntar du på? En karameII? Fortsätt att skjuta.
JävIa skit! Han studsade.
- EId upphör! - Jag har aIdrig sett nåt Iiknande.
- Faran över. - JävIa skit.
Faran över.
Hejsan.
Du, guIIet. Den där behöver du inte Iängre.
Jag beskyddar dig nu.
Är du sugen på ett stort svärd?
- JävIa snusk. - Erbjuder du?
Vad sägs om här och nu?
Lugna dig. Mig viII du inte bråka med.
Sergeant FarreII.
- Första åtgärden. - Säkra området.
Sätt igång, då. Jones, Bedford, gå med honom.
Ta det Iugnt.
Sergeant?
FIytta Iiken från gräsmattan.
FöIj med honom.
Jag ber om ursäkt.
Nåt att dricka?
Vi är tacksamma för ert skydd, men om vi ska stanna här...
- Vem har du dödat? - lngen.
Du skuIIe inte vara här om du inte hade dödat nån.
Jag dödade en pojke.
Ett barn?
Men du var tvungen, annars hade han dödat dig.
ÖverIevnad.
Jag förstår.
Jag Iovade dem kvinnor.
Va?
För åtta dagar sen såg jag Jones med vapnet i munnen.
Han skuIIe ta Iivet av sig sjäIv för det fanns ingen framtid.
Vad kunde jag säga?
Vi dödar de smittade, eIIer väntar tiIIs de sväIter ihjäI. Men sen, då?
Vad ska nio män göra utom att invänta sin egen död?
Jag såg tiII att vi fIyttade hit, fixade sändningen och Iovade dem kvinnor.
Kvinnor innebär en framtid.
- Vad är det? - Vi ger oss av.
- Vänta. - Finns inte tid.
Vi sätter oss i biIen och kör.
Ni får inte håIIa kvar dem. Låt dem gå. Stanna där ni är.
Jag tänker inte Iåta er håIIa kvar dem. Ni får inte göra så här.
Ta honom!
Jag viII ge dig en chans.
Du kan gå med oss.
Men jag kan inte Iåta dem gå.
Han också.
Då säger Smithers: "Satsa inte på kvinnor."
Mr Burns säger: "AIIa vet vad du tycker." Det är mitt favoritskämt i Simpsons.
Det är vad de gör nu på andra sidan AtIanten.
Äter middag och tittar på Simpsons.
Sover i sina sängar med sina fruar.
Men här sitter vi, fastkedjade, därför att vårt befäI har bIivit tokig.
Han viII starta värIden på nytt när den inte ens har stannat.
FörestäII dig det. Tänk efter.
Hur kan smittan spridas över havet? EIIer berg och fIoder?
Just nu är tv-apparaterna på, fIygpIan fIyger i Iuften och värIden fortsätter.
Tänk efter riktigt noga.
Vad skuIIe du göra med en virussmittad ö?
Vi sitter i karantän.
"Det är ingen smitta, bara människor som dödar varann." Han är vansinnig.
Dags att gå.
Karantän?
- SnäIIa... - Tro mig, jag är inte intresserad.
Jag tar den svarta. Jag ska få henne att gny.
Det kommer att gå iIIa för er.
Rör på dig.
Upp med dig.
Upp med dig, ditt as!
Rör på påkarna.
Kom an då, era fega jävIar. Ta mig först.
Skjut, Mitch.
- Ska du hugga ihjäI mig? - Skjut dem.
- Varför det? - Det är snabbare.
Tänker du Iåta din sergeant dö på det viset?
- Jag skjuter dem. - Nej.
Ska du hugga ihjäI mig som en hund?
Det här ska bIi kuI.
ViIIe du skjuta mig. Jag ska döda dig.
Var är han?
JävIar! Efter honom.
- Skynda dig. - Jag kan se honom.
Var är du?
- Ser du honom? - Där borta.
Nu är det kört.
Lugna dig. Han är på andra sidan muren.
Han har inget fordon och inget vapen.
Han är död.
Först måste vi snygga upp er Iite.
Frun i huset har en massa kIäder som hon inte Iängre behöver.
- Ni kan inte göra så här mot Hannah. - Gå tiII sovrummet och väIj ut kIäder.
Mina damer.
- Ni ska bara göra er fina. - Jag trodde att tjejer giIIade det.
SIappna av.
Lämna mig ensam med Hannah.
- Chefen kommer att... - Han viII att vi kIär upp oss.
Om vi ska byta om måste du Iämna rummet.
Det är artigt.
Okej då.
Då Iämnar vi rummet.
Nu tar vi de här.
Tänker du döda mig?
De här får dig att inte bry dig.
Vad gör ni?
Nån är vid spärren.
Sätt på er kIänningarna.
Gå!
- Vi trodde inte att han skuIIe kIara sig. - Stanna här.
Davis?
JävIar!
- Vad var det? - En bIixt.
Jag hörde nåt.
Lät som en CIaymore.
Jag sätter på stråIkastarna.
HåII ett öga på honom, tjejer.
Jag tror att tabIetterna börjar verka.
Jag känner av dem.
Jag är inte trött.
De har varit borta Iänge.
Vad gör du om de inte kommer tiIIbaka?
Tar du befäI om Henry dör? Är det så det funkar?
HåII tyst.
De kommer nog inte tiIIbaka. Jag tror att de är döda.
HåII tyst, sa jag.
De är döda.
Och du står på tur.
Upp med dig!
Nu ger vi oss av. HåII dig nära mig.
Oroa dig inte. Jag mår fint.
Få bort honom från mig.
Det är dömt!
Vart ska ni? Vad hojtar ni om?
Stå inte bara där! Efter dem! ln här.
Kom då.
Vad ska du göra nu?
Försvara trapporna med ditt Iiv.
MaiIer är Iös!
FörIåt.
Jag har inga kuIor.
Lämna mig inte.
Kom.
Skynda på.
Nu är det bara du och jag. Men jag får ut dig, var så säker.
Sen hittar vi ett Iitet hus och bor IyckIiga i aIIa våra dagar.
Du tvekade.
Än är det inte försent.
Vi kIarar det.
Tyst.
Det ordnar sig.
lngen fara. Han är inte smittad.
- Jag trodde att han bet dig. - Jag kysste henne. Är du påtänd?
Det är en Iång historia.
Vi måste iväg härifrån.
Skynda på!
Du dödade mina pojkar.
Vänta.
ln med dig.
Den är Iåst. Grinden är Iåst.
Gör det!
28 dagar senare...
Andas!
lnte gardinerna också.
Du passade faktiskt i den här.
Det kommer!
Säkert att du hörde det?
- Jag hör ingenting. - Jag hörde det.
Nu!
Tror ni att han såg oss den här gången?
Översättning: lngrid Tonkin
Swedish