Spanien 1944
Inbördeskriget är slut. I bergen fortsätter väpnade grupper-
- kampen mot den nya fascistregimen.
Det sägs att för mycket, mycket länge sedan...
... i det underjordiska rike, där varken lögn ellersmärta finns-
- levde en prinsessa som drömde om människovärlden.
Hon drömde om den blå himlen-
- den milda brisen och den strålande solen.
En dag lurade prinsessan sina vakteroch smet ut.
Då hon kom ut bländade solen henne-
- och suddade ut alla minnen urdet förflutna.
Prinsessan glömde varifrån hon kom.
Hon drabbades av kyla, sjukdom och smärta - och till slut dog hon.
Hennes far, kungen, visste dock att prinsessans själ skulle återvända-
- kanske i en annan kropp, i en annan tid, på en annan plats.
Han skulle vänta på henne till sitt sista andetag-
- tills Jorden slutade attsnurra.
Varför så många böcker, Ofelia? Vi ska vara ute i friska luften.
Sagor...
Du är för stor nu för att fylla huvudet med sådana saker.
Be honom stanna.
Ofelia... lämna mig i fred en stund.
Din bror mår inte riktigt bra.
Hur är det med frun? Kan jag göra något?
Ofelia...
Ofelia... kom nu.
- Jag såg en fe. - Titta på dina skor...
Kom.
När vi kommer fram ska du hälsa på kaptenen och kalla honom far.
Han har varit så god mot oss.
Det ärju bara ett ord, Ofelia.
- Nu kommer de, kapten! - Femton minuterför sent.
Carmen...
Välkomna.
Den behövs inte. Jag kan gå själv.
Dr Ferreiro vill inte att du anstränger dig.
Kom nu. Gör det för min skull.
Tack.
Ofelia, kom ut... och hälsa på kaptenen.
Ofelia...
Man använder den andra handen, Ofelia.
Mercedes!
- Se till att bagaget bärs in. - Ja, herrn.
Det är en labyrint.
En massa gamla stenar som fanns här redan innan kvarnen byggdes.
Gå inte in. Du kan tappa bort dig.
- Tack. - Har du läst alla?
Mercedes!
Kapten kallar.
Din far behöver mig.
Han är inte min far. Kaptenen är inte min far.
Min far var skräddare. Han försvann i kriget. Kaptenen är inte min far.
Jag har förstått det. Kom nu.
Har du sett min mor? Visst är hon vacker?
Hon är sjuk på grund av bebisen. Märkte du det?
Gerillan har gått upp i bergen där de är svårare att hitta.
De jäklarna kan området. Vi blockerar tillfarterna.
Vi delar ut mat och medicin härifrån.
Alla ska tvingas ned hit.
Vi sätter upp tre nya posteringar - här, här och här.
Mercedes... säg åt dr Ferreiro att komma hit.
Ja, herrn.
Det här gör att ni får sova.
Bara två droppar innan ni lägger er.
Två droppar.
Bra.
Drick upp allt. Bra.
Tveka inte att kalla på mig om det behövs - dag och natt.
Ni eller er sjuksköterska...
God natt.
Stäng dörren och släck, raring.
Ni måste gå upp till honom. Såret på benet läker inte.
Jag kunde inte komma över mer. Jag är ledsen.
Vidal väntar på sitt kontor.
Kom hit, Ofelia.
Dina fötter ärju iskalla, älskling.
Är du rädd?
Lite.
- Vad är det för ljud? - Inget. Det är bara vinden.
Här är nätterna något helt annat än i staden.
Där hör man bilar och spårvagnar.
Här är allt så gammalt.
Det knakar.
Det är som om sakerna talar.
I morgon ska du få en överraskning.
En överraskning?
- En bok? - Nej, något mycket bättre.
Varför skulle du gifta dig?
Vi var ensamma så länge.
Jag är hos dig. Du var inte ensam.
Du har aldrig varit ensam.
En dag kommer du att förstå. Jag har inte heller haft det lätt.
Din bror är lite orolig.
Berätta något för honom.
Då blir han nog lugn.
Bror...
För många, många år sedan i ett fjärran och dystert land-
- fanns ettjättelikt berg av svarta och taggiga klippor.
Närsolen gick ned bakom bergets topp-
- slog varje natt en ros ut som kunde skänka odödlighet.
Men ingen vågade röra den-
- därföratt alla dess taggar vargiftiga.
Folk talade alltid om rädslan fördöden och smärtan-
- men aldrig om löftet om odödlighet.
Och varje kväll vissnade rosen-
- utan att kunna skänka sin gåva till någon enda.
Bortglömd och övergiven stod den på toppen av bergets kalla klippa-
- helt ensam till tidens ände.
Kom in.
Hur är det med henne? Hon får all vila som krävs. Jag sover här nere.
Och min son?
Ursäkta, kapten...
- Hur är det med min son? - Det finns inget skäl till oro.
Utmärkt.
Kapten... er hustru borde inte ha rest när hon var höggravid.
- Är det är åsikt? - Ja, min åsikt som läkare.
En son bör födas där fadern befinner sig. Det var allt.
En sak till, kapten...
Vem har sagt att det är en pojke?
Nu får ni ge er.
Klockan 20 var det aktivitet i den nordvästra sektorn. Skott.
Sergeant Bayona grep en misstänkt. Hans son har kommit från byn.
- Kapten... min far är hederlig. - Det avgörjag. Blotta huvudet.
Han hade vapen. Det har avfyrats.
- Min farjagade kanin. - Håll tyst!
"Varken Gud, fosterland eller herre?" Det var som fan.
- Röd propaganda, kapten. - Det är inte propaganda.
Det är en gammal almanacka.
Vi är bönder.
Fortsätt.
Jag gick upp i bergen för attjaga kanin.
Mina döttrar är sjuka.
Kanin...
Kapten, det stämmer när min far säger att han jagade kanin.
Nej!
Ni har dödat honom!
Mördare! Jäkla svin!
Se till att visitera pöbeln innan du besvärar mig.
Ja, kapten.
Mor... Vakna, mor.
Det är något i rummet.
Hej... Har du följt efter mig?
Är du en fe?
Se här.
Det här är en fe.
Vill du attjag följer med?
Ut? Vart då?
Hallå!
Eko.
Hallå.
Är det ni?
Det ärju ni. Ni har återvänt.
Bli inte rädd, är ni snäll.
Se här.
Jag heter Ofelia. Vem är du?
Jag?
Jag har haft så många namn.
Gamla namn som bara vinden kan uttala-
- och träden.
Jag är berget...
- och skogen och jorden.
Jag är...
Jag är en faun.
- Er ödmjuka tjänare, ers höghet. - Nej, jag...
Ni är prinsessan Moana, dotter till konungen-
- konungen av underjorden.
- Min far var skräddare. - Ni är inte människobarn.
Månen avlade er.
På vänster axel har ni ett märke som bekräftar det.
Över hela världen har er verkliga far öppnat dörrar-
- så att ni skulle kunna återvända.
Det här...
...är den sista av dem.
Men vi måste förvissa oss om-
- att ert innersta väsen inte har gått förlorat.
Att ni inte har blivit dödlig.
Ni måste bestå tre prövningar före fullmånen.
Det här... Det här är Korsvägarnas bok.
Öppna den när ni är ensam.
Den visar er hur er framtid blir.
Den visar er vad ni ska göra.
Här finns ju ingenting.
Mercedes, laga till kaninerna till middag.
De är alltför små.
De duger väl till en buljong?
Kaffet har stått på för länge. Smaka själv.
- Ni måste vakta spisen bättre. - Ja, herrn.
De här ska tillagas.
- Han tyckte inte om kaffet. - Han är bortskämd.
Vi behöver mer kött. Läkarens och borgmästarens fruar kommer.
De äterju mer än svin!
- Och. Munnen går på dem. - Aven under vatten.
Mercedes, ska vi alla gå ned?
Ofelia...
Din far bjuder på middag i kväll.
Titta vad jag har gjort till dig.
Tycker du om den?
Jag drömde om en sådan klänning som liten. Och titta på skorna.
- Lackskor... Tycker du om dem? - Ja, de är mycket fina.
Gå nu och bada.
Ofelia?
Ofelia...
Skynda på. Du ska prova klänningen.
Jag vill att du ska vara riktigt fin inför kaptenen.
Du blir en prinsessa.
En prinsessa?
Rensa hönorna ordentligt. Glöm inte bönorna i stora grytan.
- Vad fin du är, sötnos. - Vilken vacker klänning.
Se till att få arbetet gjort.
Vill du ha lite mjölk med honung?
Gå undan lite, så att det inte skvätter. Du ärju så söt.
Mercedes... tror du på feer?
Inte nu. Jag gjorde det som barn.
Då trodde jag på så mycket.
- Igår kväll fickjag besök av en fe. - Minsann.
- De varflera. Och en faun. - En faun?
Det sade han. Han är lång och gammal och luktarjord.
Min farmor varnade för fauner.
Mercedes! Följ med mig.
Kapten, allt är här.
Mjöl, salt, olja, medicin, hönsbuljong, oliver, fläsk...
- Vilken tobak! - Och ransoneringskorten.
Ni måste gå igenom listan.
Mercedes.
- Nyckeln. - Ja, herrn.
Det är väl den enda?
- Hädanefter tarjag hand om den. - Kapten!
Det är kanske inget, kapten.
Det är de.
I begynnelsen, närskogen var ung-
- levde djur, människor och fantasiväsen i harmoni.
De skyddade varandra-
- och sov tillsammans i skuggan av ett stort träd nära kvarnen.
Trädet ärnu döende.
Grenarna är torra, och stammen gammal och förvriden.
Under trädet boren storpadda som inte låterdet leva.
Du ska stoppa de tre magiska bärnstenarna i hans mun-
- och ta en gyllene nyckel som han gömmeri buken.
Det är bara då trädet börjarblomstra igen.
Mindre än 20 minuter sedan.
De flydde i all hast.
Högst ett dussin.
Antibiotika.
Det var som fan. De glömde en lott.
De är i närheten.
De svinen är i närheten.
De ser oss nu.
Ni glömde det här!
Och lotten!
Kom ned och hämta den! Tänk om det är en vinstlott!
Hej. Jag är prinsessan Moana.
Jag är inte rädd för dig.
Skäms du inte över att leva här-
- och äta kryp, så att du blir tjock och fet medan trädet dör?
Har ni tittat på rummet och i förrådet?
- Och trädgården och ladan? - Ja, frun.
- Vart har hon tagit vägen? - Varsågoda.
Fårjag presentera min hustru Carmen?
Angenämt.
Ett ransoneringskort per familj hädanefter... Kontrollera dem.
Bara ett?
- Räcker det? - Om de hushållar.
Folk får inte ge rebellerna mat.
De tappar mark. Minst en är sårad.
- Hur vet ni det, kapten? - Vi var nära att ta dem i dag.
Vi fann det här - antibiotika.
Gud har redan räddat deras själar. Han bryr sig inte om kropparna.
Vi står till tjänst, kapten. Vi vet att ni inte är här av egen vilja.
Ni misstar er.
Jag är här för att min son ska födas i ett rent och nytt Spanien.
De utgår från villfarelsen att vi alla är lika.
Den stora skillnaden är att kriget är slut, och att vi segrade.
Och om vi måste döda de jävlarna för att alla ska förstå-
- så gör vi det helt enkelt.
Vi är alla här av egen vilja.
För den egna viljan!
- Sätt på kaffet. Jag hämtar mer ved. - Ja, det ordnar vi.
Ofelia?
Hur träffade ni kaptenen?
Ofelias far sydde hans uniformer.
När han dog började jag arbeta i en kolonialhandel.
För drygt ett år sedan träffade kaptenen och jag på varandra igen.
Det var lustigt att ni skulle träffas igen efter så lång tid.
Lustigt. Mycket lustigt.
Ursäkta. Min fru är inte så belevad.
Hon tror att alla vill höra om sådana dumheter.
- Frun... flickan har dykt upp. - Om ni ursäktar...
- Harjag nämnt attjag kände erfar? - Nej, det visste jag inte.
I Marocko... Det var kortvarigt, men han gjorde stort intryck på mig.
En stor soldat.
Soldaterna sade att då general Vidal dog på slagfältet-
- slog han sönder sitt ur mot marken för visa exakt när han dog.
Hans son skulle veta hur en tapper man dör.
Prat. Han hade aldrig något ur.
Det här gör ont i mig.
När du har badat går du i säng utan att äta middag.
Hörde du det?!
Ska du aldrig lära dig att uppföra dig?
Du har gjort mig besviken.
Och din far också.
Kaptenen?
Honom mer än mig.
Jag har nyckeln.
Ta mig till labyrinten.
Hej.
Jag kommer med nyckeln.
Det där ärjag... och flickan är ni.
Och barnet?
Ni har fått tag på nyckeln.
Det gläder mig.
Hon trodde på er ända från början.
Hon gläds åt att ni lyckades.
Spara nyckeln. Ni kommer att behöva den mycket snart.
Och även det här - lite krita.
Nu återstår bara två prövningar-
- och det blir mycket snart fullmåne.
Ha tålamod. Vi kommer snart att gå över-
- de sju runda innergårdarna i ert palats.
Hur vetjag att det ni säger är sant?
Varför skulle en stackars faun som jag ljuga för er?
Sätt igång.
Ta fram era kort! Sätt fart!
Ert namn?
- För- och efternamn? - Narciso Peña Soriano.
Till er tjänst.
Det här är det dagliga brödet i Francos Spanien. De röda ljuger.
I det nya, stora och fria Spanien-
- finns inga hem utan eld i spisen ellerbröd.
Berätta vad som ska ske nu.
Berätta för mig.
Ofelia...
Ofelia, hjälp mig.
Kapten!
Kom fort!
I det fria Spanien finns inga hem utan eld i spisen eller bröd.
Det dagliga brödet i Francos Spanien.
Er hustru behöver fullständig vila.
Hon bör ligga nedsövd större delen av tiden.
Flickan bör sova i ett annat rum. Jag stannar här tills hon harfött.
Kurera henne.
Det spelar ingen roll vad som krävs för det.
Kurera henne.
Var inte orolig.
Din mor blir snart bra igen.
Det är svårt att föda barn.
Då ska jag aldrig ha barn.
Du hjälper dem i bergen, inte sant?
Har du sagt det till någon?
Jag ska inte säga det till någon.
Det får inte hända dig något.
Inte dig heller.
Kan du någon vaggvisa?
Bara en.
Men jag kommer inte ihåg texten.
Det gör inget. Jag vill höra den.
Bli inte rädd. Det ärjag.
- Redo? - Ja.
Då går vi.
Det är vansinne. Han dödar oss alla då han får veta.
- Har... du tänkt på det? - Ar ni så rädd?
Nej, det är inte rädsla.
Inte för min egen skull.
Pedro...
Bror!
- Ni har undvikit prövningen. - Nej, min mor är sjuk.
Det är ingen ursäkt för försumlighet.
Det här är en alruna.
En växt som drömde om att bli människa.
Lägg den under er mors säng-
- i en skål med färsk mjölk.
Varje morgon ger ni den två droppar blod att dricka.
Se nu till att utföra prövningen.
Fullmånen är snart här.
Låt dem visa er vägen.
Ni ska till en mycket farlig plats.
Var försiktig. Det som där sover...
...är inte mänskligt.
Ni får se ett dignande bord.
Ni ska varken äta eller dricka något från det.
Inget överhuvudtaget.
Ert liv hänger på det.
Jag har lite brännvin, tobak och ost till er.
Några brev till Trigo och Piloto.
- Hur är det med benet, Francés? - Vad tror doktorn? Förjävligt.
Låt mig se.
Nordamerikanska trupper...
- och brittiska och kanadensiska...
. har landstigit på en liten strand i norra...
...Frankrike, "stammarn".
"Mer än 150000 soldater under general Dwight D. Eisenhower..."
Är det illa, doktorn?
Hör på, Francés... Det går inte att rädda det.
Jag försöker göra det med så få drag som möjligt.
Vänta lite, doktorn...
"Med kritan ritarni en dörr någonstans i ert rum."
"Närdörren haröppnat sig vänderni på timglaset."
"Låt feerna visa er vägen."
"Ni får varken äta eller dricka något under vistelsen."
"Se till att återvända innan det sista sandkornet fallit ned."
Nej...
Det är den här.
Vi får snart förstärkning - omkring 50 man.
Då tar vi oss an Vidal.
Och vad händer sedan?
Ni dödar honom, men det kommer en till likadan och sedan ännu en.
Ni har varken vapen eller tak över huvudet. Ni behöver mat och medicin.
Du borde ta hand om Mercedes. Gå över gränsen.
- Det här är förlorat. - Jag stannar här. Så är det bara.
Ni måste gå.
Nyckeln. Men gå inte ned nu.
Det är vad han väntar på.
Låt mig sköta det.
- Jag är en ynkrygg. - Nej, det är du inte.
Jo, det ärjag.
En feg ynkrygg som står svinet till tjänst hela dagarna.
Jag tvättar hans kläder, bäddar hans säng och lagar hans mat.
Och om doktorn har rätt i att vi inte kan segra?
Vi gör i alla fall livet surt för den fähunden.
Kapten Vidal...
Febern går ned. Jag vet inte hur.
Men hon har feber?
Det är ett gott tecken. Kroppen reagerar.
Hör på. Om ni måste välja, ser ni till att rädda barnet.
Pojken bär mitt och min fars namn. Rädda honom.
Bror...
Om du kan höra mig...
Det är inte så bra här.
Men du måste snart komma ut.
Du har gjort mamma mycket sjuk.
När du ska ut, vill jag be dig om en sak.
Bara en sak.
Gör inte mamma illa.
Du lär snart känna henne. Hon är söt.
Hon kan vara ledsen flera dagar-
- men du får se när hon ler.
Du kommer att tycka om henne.
Hör på. Om du gör som jag säger, lovarjag dig en sak.
Jag tar dig med till mitt kungarike och gör dig till prins.
Det lovarjag. En prins.
Jag lät visslan gå, men de stod kvar. Det var för sent för att bromsa.
Eldaren och jag hoppade av i tid, men se vad de ställt till med.
- Vad fanns i vagnarna? - Ingen är öppnad.
- Vad tusan säger ni? - De har inte tagit något alls.
Inget? Är ni säker på det?
Gud vet vad de var ute efter, förutom att försinka oss.
Kapten... De kom som blixten från en klar himmel.
De har länsat förrådet. De har granater och är uppe i bergen igen.
Vi har omringat en grupp som blev efter. De är vid stenblocken.
Utan fruktan, Serrano! Det är den enda anständiga döden.
Serrano...
Låt mig se...
Kan du prata?
Jisses...
Det här vi ingen nytta av. De måste kunna tala.
Kapten! Här är en vid liv!
Han är bara träffad i benet.
- Vad är det? - De har tagit en till förrådet.
Mercedes!
Pedro...
- Mercedes... - Kapten, jag måste hämta...
- Inte nu. - Ni kan gå.
Det räcker nu.
Ska jag bära upp det?
Det är bara halva dosen.
Jag tror inte att det behövs. Jag mår mycket bättre.
Jag förstår det inte, men det gläder mig.
Fan, vad god den är.
Riktig tobak. Den är svår att få tag på.
Dra åt helvete!
Garcés, när vi äntligen får tag på en, så stammar han.
- Det här kommer att ta hela natten. - Bara han snackar...
Garcés har rätt. Du berättar allt för oss, eller hur?
Vi har tagit med några småsaker just av det skälet.
Saker man snappar upp.
I början kan jag inte lita på dig, men med den här-
- ska vi nog få fram några sanningar.
Och när vi kommer till den här har vi nog...
...en nära relation.
Som bröder. Du ska få se.
Och när vi är framme vid den här, trorjag på allt du säger.
Jag har ett förslag: Om du räknar till tre utan att stamma, får du gå.
Se inte på honom. Se på mig. Ingen står över mig.
Garcés... om jag säger att han får gå, kommer någon att protestera då?
Nej, kapten. Han får gå.
Sätt igång.
Till tre.
- Ett... - Bra.
Två...
Kom igen - en till och du är fri.
Det var synd.
Er mor har tillfrisknat, ers höghet.
Ni känner er säkert mycket lugnare nu.
Ja. Tack.
- Men allt gick inte bra. - Inte?
- Det hände en olycka. - En olycka?
- Ni bröt mot reglerna! - Det var bara två druvor.
Jag trodde inte att det märktes.
- Vi tog fel! - Fel?
Ni misslyckades!
- Det var en olycka. - Ni kan inte återvända!
Det är fullmåne om tre dagar.
Er själ blir för alltid kvar bland människorna.
Ni kommer att åldras med dem och dö som dem.
Minnet av er går med tiden upp i rök.
Och vi försvinner med det.
Ni får aldrig mer se oss!
God morgon, doktorn.
Ursäkta attjag stör så tidigt... men vi behöver nog er hjälp.
- Herregud, vad har ni gjort? - Inte mycket.
Men det börjar ta sig.
Jag vill ha er i närheten, doktorn. Det har sina fördelar.
Serrano, stanna här.
Jag talade...
...lite.
- Men jag talade... - Jag är hemskt ledsen.
Döda mig.
Döda mig nu... snälla ni.
Den jäveln...
Nu känner du ingen smärta längre.
Det är snart över.
- Håll ögonen på dr Ferreiro. - Ja, kapten.
Du rör inte på dig längre. Ar du sjuk?
Vad fan gör du där?!
Kalla på honom. Vem tror du? Dr Ferreiro.
Vad fan är det här?
- Nej! - Låt henne vara! Snälla du...
Titta vad hon hade under sängen. Vad tycker du om det?
Ofelia, vad gjorde det här under sängen?
Faunen gav mig den magiska roten.
Det är på grund av allt skräp du låter henne läsa.
Låt mig tala med henne, älskling.
Nåväl... Som du vill.
Det skulle bota dig, och gjorde det.
Ofelia, du måste lyssna på din far. Du måste ändra ditt beteende.
Jag vill inte vara här! Låt oss åka härifrån!
Så enkelt är det inte.
Du är snart stor och förstår att livet inte är som i sagorna.
Världen är grym.
Det kommer du snart att lära dig, även om det är smärtsamt.
- Nej! - Ofelia!
Det finns ingen magi, varken för dig eller för mig eller för någon annan.
Mor! - Hjälp!
Hjälp!
Varför gjorde ni det?
Det var det enda jag kunde göra.
Ni kunde ha gjort som jag sade.
Ja, men det gjorde jag inte.
Det hade varit klokare gjort.
Jag förstår inte. Varför löd ni inte?
Den formen av blind lydnad-
- utan närmare eftertanke...
Det är något som bara folk som ni gör, kapten.
Kapten!
- Garcés, kalla på sjukvårdaren. - Ja, kapten.
Er hustru är död.
Herrens vägaräro outgrundliga.
I hans ord och gärningar-
- vilarbarmhärtighetens väsen.
Gud sändeross budskapet-
- men det är vi som ska tolka det.
När vi öppnar vårfamn tarjorden blott ett tomtskal.
Själen äri den eviga saligheten.
I smärtan finner vi livets mening-
- och den nåd vi förlorar vid födseln.
I sin oändliga visdom lägger Herren svaret i våra händer.
Blott i sin fysiska frånvaro-
- stadfästerhan den plats han upptari våra själar.
Ni kände dr Ferreiro ganska väl. Inte sant, Mercedes?
Alla här kände honom väl.
Stammaren nämnde en informatör här i kvarnen.
Tänka sig - mitt framför näsan på mig.
Mercedes, varsågod...
Vad tycker ni om mig? Ni tycker väl attjag är ett monster.
Det intresserar inte herrn vad sådana som jag tycker.
Hämta mer brännvin från förrådet.
Ja, herrn. God natt, herrn.
Mercedes...
Har ni inte glömt något?
Herrn?
Nyckeln.
- Jag har den enda, inte sant? - Ja, herrn.
Det är faktiskt en liten detalj som stör mig.
Det betyder nog inget, men när de bröt sig in i förrådet-
- med granater och sprängmedel-
- var inte hänglåset uppbrutet.
Men det betyder säkert ingenting.
Var mycket försiktig.
God natt, herrn.
Ofelia...
Ofelia, jag ger mig av i natt.
- Vart då? - Det kan jag inte säga.
Jag vill följa med dig.
- Jag lovar att hämta dig snart. - Jag vill följa med dig.
Jag hörde något.
Det var nog inget. Du kan vara lugn.
Mercedes.
Ofelia.
Hur länge har du vetat det?
Hur länge har du skrattat åt mig?
Bevaka henne!
Om någon försöker ta sig in, dödar ni henne först.
Korv...
Tobak.
Om ni hade bett mig om det, hade jag gett er det, Mercedes.
Jag vill ha namnen på brevskrivarna.
- Jag vill ha dem i morgon. - Ja, kapten.
Du kan gå, Garcés.
Är ni säker, kapten?
För Guds skull, det ärju bara en kvinna.
Det är vad ni har trott hela tiden.
Därför kunde jag komma nära.
Jag var osynlig för er.
Fan! Ni har funnit min svaga punkt.
Högmodet.
Men vi är här för att finna era svagheter.
Det är enkelt. Ni ska tala.
Och jag måste förvissa mig om... att ni talar sanning.
Avjust det skälet... harjag tagit med några småsaker.
Det är inget avancerat.
Det är sådant man snappar upp.
I början kan jag inte lita på...
Jag är varken gammal eller sårad.
Du rör inte flickan, ditt svin.
Du är inte det första svinetjag slaktar!
Han lät henne gå.
Vad fan säger du?
Ta henne! Hämta hit henne!
- Hämta henne, för helvete! - Sitt upp!
Det blir bara värre för dig.
Kapten sade att om du...
Ingen dumheder, sötnos. Om någon ska döda dig...
...föredrarjag att göra det.
Jag har beslutat ge er... en chans till.
Lovar ni att lyda mig?
Ska ni göra precis som jag säger, utan att ifrågasätta det?
Det är er sista chans.
Lyssna då noga.
Hämta er bror och ta med honom till labyrinten-
- så fort som möjligt, ers höghet.
- Min bror? - Vi behöver honom.
Inga fler frågor.
Dörren är låst.
I så fall får ni göra er helt egna dörr.
Ursäkta mig, kapten.
Ni måste komma fort.
- Serrano har återkommit sårad. - Sårad?
Var är Garcés?
- Hur många var de? - Jag vet inte exakt - minst 50.
Posteringarna svarar inte på anrop.
- Hur många är vi? - Tjugo - kanske färre.
Vi ska ge oss av. Du och jag.
Var inte rädd. Inget kommer att hända dig.
Bevaka skogsbrynet.
Anropa överstelöjtnanten via radio. Vi behöver förstärkning genast.
Låt honom vara.
Ofelia!
Skynda er, ers höghet.
Ge mig honom.
Fullmånen skiner på himlen, så vi kan öppna porten.
Vad har du i handen?
Porten öppnar sig bara om vi på den utgjuter oskyldigt blod.
Bara lite blod - endast ett lätt stick.
Det är den sista prövningen. Kom nu.
Ni lovade att lyda!
- Ge mig barnet! - Nej! Min bror stannar hos mig.
Offrar ni er heliga rätt för den snorvalpen som ni knappt känner?
Ja, det görjag.
Avsäger ni er börd för hans skull?
Han som har orsakat er sådan förödmjukelse?
Ja, det görjag.
Ske då er vilja, ers höghet.
Nej!
Min son.
Berätta för min son...
Berätta vilken tid hans far dog och...
Nej. Han får inte ens veta ditt namn.
Res på dig, min flicka.
Kom närmare.
Far!
Du har offrat ditt eget blod framför en oskyldigs.
Det var den sista och viktigaste prövningen.
Ni gjorde ett korrekt val, ers höghet.
Kom till mig och ta plats vid er fars sida.
Han har väntat på dig så länge.
Det sägs attprinsessan nedsteg till faderns rike.
Därregerade hon rättvist och med godhet i många sekler.
Hon älskades avsina undersåtar och lämnade eftersig-
- små spårav sin tid på Jorden-
- som enbart ärsynliga förden som vet varman ska söka.
anoXmous https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud/