Spania, 1944
Rãzboiul civil s-a terminat.
Ascunºi în munþi,
oameni înarmaþi încã luptã împotriva noului regim fascist.
Au fost instituite puncte de control militar pentru a extermina Rezistenþa.
Cu mult timp în urmã,
în Þinutul Subpãmîntean, unde nu sînt minciuni sau durere,
trãia o prinþesã ce rîvnea la lumea oamenilor.
Visa la cerul albastru, la adierea brizei ºi la rãsãritul soarelui.
Într-o bunã zi,
pãcãlindu-ºi gãrzile, prinþesa scãpã.
Odatã ajunsã afarã...
lumina o orbi ºi îi ºterse orice amintire a trecutului ei.
Uitase cine era ºi de unde venise.
Trupul ei suferea de frig, boalã ºi durere. Pînã la urmã, a murit.
Oricum, tatãl ei, regele,
ºtia cã sufletul prinþesei se va întoarce,
poate într-un alt trup,
într-un alt loc, sau într-un alt timp.
ªi el avea sã o aºtepte, pînã la ultima lui suflare,
pînã când lumea va înceta sã se mai învîrteascã...
Nu înþeleg de ce a trebuit sã aduci atîtea cãrþi, Ofelia?
Mergem la þarã, la aer liber.
Poveºti?
Eºti puþin cam mare sã-þi umpli capul cu astfel de nimicuri.
Roagã-l sã opreascã maºina.
Ofelia, aºteaptã!
Fratele tãu nu se simte bine.
Doamnã, sînteþi bine?
Doamnã, aveþi nevoie de ceva?
Nu e nimic. Dã-mi puþinã apã doar.
Apã. Apã pentru soþia Cãpitanului.
Ofelia?
Ofelia, vino aici.
Am vãzut un spiriduº. Priveºte pantofii tãi!
Sã mergem.
Cînd vom ajunge la moarã, ieºi afarã sã-l salutãm pe Cãpitan.
Vreau sã-i spui Tatã.
Nu îþi poþi închipui cît de bun a fost cu noi.
E doar o vorbã, Ofelia... doar o vorbã...
Cãpitane, uite-i cã vin.
Au întârziat 15 minute.
Carmen.
Bun venit.
Nu e necesar. Pot umbla foarte bine.
Doctorul Ferreiro e de pãrere cã nu trebuie sã te oboseºti.
Nu.
Haide. Fã-o pentru mine.
Mulþumesc.
Ofelia, vino afarã.
Spune-i "Bunã" Cãpitanului.
Ofelia.
Cealaltã mânã, Ofelia.
Mercedes!
- Ia-le bagajele. - Da, d-le.
Este un labirint.
Doar o grãmadã de stînci care au fost dintotdeauna aici.
Chiar ºi înainte de moarã.
Mai bine nu intra acolo. S-ar putea sã te rãtãceºti.
Mulþumesc.
Le-ai citit pe toate?
Mercedes!
Te cheamã Cãpitanul.
Tatãl tãu are nevoie de mine.
Nu este tatãl meu.
Cãpitanul nu este tatãl meu.
Tatãl meu a fost croitor. A murit în rãzboi.
Cãpitanul nu este tatãl meu.
Te-ai fãcut înþeleasã. Mergem?
Ai vãzut-o pe mama?
- Nu-i aºa cã e frumoasã! - Da.
Se simte rãu din cauza copilului. Ai observat?
Forþele de gherilã sînt încã în pãduri...
pentru cã e greu sã le dai de urmã acolo.
Nemernicii ãia cunosc terenul mai bine decît oricare din noi.
Le vom bloca accesul în pãdure.
Mîncare, medicamente, totul va trebui sã treacã pe la noi.
Trebuie sã-i forþãm, sã-i facem sã vinã la noi.
Vom pune noi puncte de control.
Aici, aici ºi aici.
Mercedes.
Roagã-l pe Dr. Ferreiro sã coboare. Da, d-le.
Asta te va ajuta sã dormi la noapte.
Douã picãturi înainte de culcare.
Doar douã picãturi.
Foarte bine.
Totul. Bine.
Nu ezita sã mã chemi dacã ai nevoie de ceva. Zi sau noapte.
Tu sau sora medicalã.
Noapte bunã.
Închide uºa ºi stinge lumina, scumpo.
Trebuie sã ne ajuþi! Trebuie sã urci ºi sã îl vezi acolo.
Rana aratã tot mai rãu. Piciorul lui nu se vindecã.
Doar atît am gãsit.
Îmi pare rãu.
Capitanul Vidal te aºteaptã în biroul lui.
Vino aici, Ofelia.
Iisuse, picioarele tale. Sînt îngheþate, dragã!
Þi-e fricã?
Puþin.
Ce e gãlãgia aia?
Nimic, scumpo, doar vîntul.
Nopþile aici sînt diferite de nopþile de la oraº.
Acolo, poþi auzi maºini, tramvaie.
Aici casele sînt vechi.
Scîrþîie.
Ca ºi cînd ar vorbi.
Mîine îþi voi face o surprizã.
- O surprizã? - Da.
- O carte? - Nu, ceva mult mai bun.
De ce a trebuit sã te cãsãtoreºti?
Am fost singurã prea mult timp.
Sînt cu tine. Nu erai singurã.
Niciodatã nu ai fost singurã.
Cînd vei creºte, vei înþelege. Nu a fost uºor nici pentru mine.
Fratele tãu se agitã.
Spune-i una din poveºtile tale.
Sînt sigurã cã îl va calma.
Fratele meu, fratele meu...
Cu mulþi, mulþi ani în urmã,
într-un þinut trist ºi îndepãrtat,
exista un munte imens din piatrã neagrã, extrem de durã.
La apus,
în vîrful acelui munte,
un trandafir înflorea în fiecare noapte iar cel care o culegea devenea nemuritor.
Dar nimeni nu a îndrãznit sã se apropie de ea
pentru ca spinii ei erau plini cu otravã letalã.
Oamenii vorbeau între ei despre frica de moarte,
ºi despre durere, dar niciodatã despre promisiunea vieþii eterne.
Aºa cã în fiecare zi, trandafirul se ofilea fãrã a putea sã transmitã darul sãu cuiva...
uitat ºi pierdut pe vîrful acelui munte rece ºi întunecat,
pentru totdeauna singur, pînã la sfîrºitul timpurilor.
Intrã.
- Cum se simte? - Foarte slãbitã.
Va avea parte de odihna necesarã.
Eu voi dormi aici jos.
ªi fiul meu? Pardon?
Scuzã-ne, Cãpitane...
ªi fiul meu, el cum e?
Pentru moment, nu avem motiv sã ne impacientãm.
Foarte bine.
Cãpitane, soþia dvs. nu trebuia sã cãlãtoreascã cu o sarcinã atît de avansatã.
Asta e pãrerea ta? Pãrerea mea profesionalã, da, d-le.
Un fiu ar trebui sã se nascã acolo unde e tatãl lui.
Atîta tot.
Încã ceva, Cãpitane.
Ce te face sã crezi aºa tare cã este bãiat?
Nu-þi încerca norocul cu mine.
La ora 8, am detectat activitate în sectorul nord-vestic.
Focuri de armã.
Sergentul Bayona a rãscolit sectorul ºi a prins un suspect.
Celãlalt este fiul lui, de aici din sat.
Cãpitane, tatãl meu este un om onorabil.
Lasã-mã pe mine sã judec asta. Da-þi jos pãlãria în faþa mea.
Am gãsit arma asta la el. S-a tras cu ea.
Tatãl meu vîna iepuri, Cãpitane.
Tacã-þi gura, la dracu.
"Fãrã D-zeu, guvern sau stãpîn"?
- Serios? Pe dracu. - Propaganda rosie, Cãpitane.
Nu este propagandã, d-le.
Este un almanah vechi, Cãpitane.
Noi sîntem doar niºte fermieri.
Continuã.
Am intrat în pãdure, Cãpitane... sã vînez iepuri.
Pentru fetele mele. Sînt bolnave.
Iepuri? În regulã.
Cãpitane, dacã tatãl meu spune aºa, atunci vîna iepuri.
Lãsaþi-l în pace.
L-ai ucis, l-ai ucis!
Criminalule! Fiu de cãþea!
Poate vei învãþa sã-i percheziþionezi cum trebuie
înainte sã vii sã mã deranjezi
Da, Cãpitane.
Mamã. Mamã, trezeºte-te!
Mamã, e ceva în camerã.
Alo.
M-ai urmãrit pînã aici?
Eºti un spiriduº?
Priveºte!
Acesta este un spiriduº.
Vrei sã merg cu tine?
Afarã? Unde?
Alo?
Ecou.
Alo?
Tu erai.
Tu eºti. Te-ai întors.
Nu-þi fie fricã, te implor.
Uite, uite!
Numele meu este Ofelia. Cine eºti tu?>
Eu?
Am avut atîtea nume...
Nume vechi pe care doar vîntul ºi copacii le pot pronunþa.
Eu sînt muntele, pãdurea ºi pãmîntul.
Eu sînt...
Eu sînt un Faun.
Cel mai umil servitor, Înãlþimea Voastrã.
- Nu, sînt... - Tu eºti Prinþesa Moanna,
fiica regelui Tãrîmului Subpamîntean.
Tatãl meu a fost croitor
Tu nu eºti nãscutã din oameni.
Luna a fost cea care te-a nãscut.
Uitã-te pe umãrul tãu stîng
ºi vei gãsi un semn ce va dovedi asta.
Tatãl tãu adevãrat ne-a poruncit sã deschidem portaluri peste tot în lume, pentru a-þi permite sã te întorci.
Acesta este...
Acesta este ultimul dintre ele.
Dar trebuie sã fim siguri cã esenþa ta este intactã,
cã nu ai devenit o muritoare.
Trebuie sã îndeplineºti trei sarcini înainte ca luna sã fie plinã.
Aceasta este Cartea Rãscrucilor.
Deschide-o, atunci cînd eºti singurã
ºi îþi va arãta viitorul tãu,
îþi va arãta ce trebuie fãcut.
Dar nu e nimic aici.
Mercedes, pregãteºte iepurii ãºtia pentru cina din seara asta.
Sînt prea tineri.
- Pãi, vezi dacã sînt buni pentru o supã. - Da, d-le.
Cafeaua asta a fost arsã. Gustã ºi tu.
Trebuia sã fii atentã la ea.
Cum doriþi, d-le.
Pregãteºte astea.
- Nu i-a plãcut cafeaua. - Nu este decît un îngîmfat.
Un îngîmfat.
Vom avea nevoie de niºte carne de vitã ºi de încã un pui.
Unde sã gãsim aºa ceva? La soþiile doctorului ºi a primarului.
Ei bine, ei mãnîncã mai mult decît o turmã de porci.
- ªi nu tac niciodatã. - Nici mãcar sub apã.
Mã întorc imediat, Mercedes. Mercedes.
Ofelia.
Tatãl tãu dã un dineu în seara asta.
Uite ce þi-am fãcut.
Îþi place?
Ce n-aº fi dat sã am aºa o rochie...
cînd eram mai micã!
ªi uite la pantofi!
Îþi plac? Da, sînt foarte frumoºi.
Haide, acum. Treci la baie.
Copacul.
Cu mult timp în urmã, cînd pãdurea era încã tînãrã,
era sãlaºul unor creaturi pline de magie ºi splendoare.
Locuitorii pãdurii dormeau la umbra unui uriaº smochin...
care creºtea pe deal, aproape de moarã.
Dar acum, copacul e pe moarte. Ramurile lui sînt uscate.
Ofelia?
Grãbeºte-te! Vreau sã te vãd îmbrãcatã cu rochia!
Vreau sã fii frumoasã pentru Capitan.
Sã arãþi ca o prinþesã.
O prinþesã?
Asigurã-te cã puii ãia sînt curãþaþi aºa cum trebuie.
ªi nu uita de fasole.
Arãþi minunat, my girl, fetiþa mea, superbã. Ce rochie frumoasã!
Înapoi la muncã, nu mai pierde timpul.
Vrei niºte lapte cu miere?
Înapoi, nu te pot lãsa sã-þi pãtezi rochia cu lapte, acum cã îþi stã aºa bine.
Mercedes. Tu crezi în spiriduºi?
Nu.
Dar cînd eram micã, atunci credeam.
Credeam în multe lucruri în care acum nu mai cred.
Noaptea trecutã, m-a vizitat un spiriduº.
Serios?
ªi nu a fost singur, ci au fost mai mulþi,
- ºi un Faun. - Un Faun?
Era foarte bãtrîn, foarte înalt ºi mirosea a pãmînt.
Mama m-a învãþat sã nu mã încred în Fauni.
Mercedes!
Vino cu mine.
Cãpitane, totul este aici.
Fãinã, sare, ulei, medicamente,
mãsline, ºuncã...
tutun.
ªi cartelele de raþionalizare.
- Vreau sã faci inventarul. - Bine.
Mercedes.
- Cheia. - Da, d-le.
- Asta e singura copie? - Singura.
De acum, o voi purta eu.
Cãpitane.
Cãpitane, poate cã nu e nimic.
Ei sînt.
"Cu mult timp în urmã, cînd pãdurea era încã tînãrã,
era sãlaº al unor creaturi ce erau pline de magie ºi splendoare."
"Aveau grijã unul de celãlalt,
ºi dormeau la umbra unui smochin uriaº
ce creºtea pe deal, aproape de moarã."
"Dar acum, copacul e pe moarte.
"Ramurile lui sînt uscate, trunchiul bãtrîn ºi rãsucit".
Un broscoi monstruos ºi-a fãcut cuibul la rãdãcina lui
ºi nu vrea sã lase copacul sã supravieþuiascã.
Trebuie sã pui cele trei pietre magice în gura broscoiului
ºi sã recuperezi cheia de aur din burta lui.
Doar atunci îºi va reveni smochinul."
Au fost aici acum mai puþin de 20 de minute.
Au plecat în grabã.
O duzinã de oameni, cel mult.
Antibiotice.
La naiba, au uitat acest bilet de loterie.
Sînt aici.
Nemernicii sînt aici...
ºi ne supravegheazã.
Hei!
Ai uitat asta!
ªi biletul tãu de loterie!
De ce nu vii sã-l recuperezi?
Cine ºtie? Ar putea fi ziua ta norocoasã!
Alo. Sînt Prinþesa Moanna
ºi nu mi-e fricã de tine.
Nu îþi este ruºine sã locuieºti aici jos
ºi sã mãnînci toate insectele astea...
ºi sã te îngraºi, în timp ce copacul moare?
Ai verificat în camera ei?
- Da, d-nã.
ªi în grãdinã?
ªi în grajd? Da, d-nã
Unde o fi fugit?
Pe aici, vã rog.
Dã-mi voie sã þi-o prezint pe soþia mea, Carmen.
- Încîntat. - O plãcere sã vã cunosc.
Din acest moment, o cartelã de familie.
Uitã-te la ei.
- Una? - Doar una.
Cãpitane, nu sînt sigur cã va fi de ajuns.
Dacã vor avea grijã, va fi din belºug.
Nu le putem permite sã trimitã mîncare gherilelor din munþi.
Pierd teren, ºi unul dintre ei este rãnit.
Scuzã-mã, Cãpitane, cum poþi fi aºa sigur?
Aproape i-am prins astãzi. Am gãsit asta.
Antibiotice.
Domnul a avut deja grijã de sufletele lor.
Ce se întîmplã cu trupurile lor, pe El nu-l mai intereseazã.
Te vom ajuta cu orice putem, Cãpitane.
ªtim cã nu aþi ales sã fiþi aici.
Vã înºelaþi în privinþa asta.
Am ales sã fiu aici, pentru cã vreau ca fiul meu sã se nascã într-o Spanie nouã ºi curãþatã.
Pentru cã oamenii ãºtia trãiesc cu falsa impresie cã
noi toþi sîntem egali.
Dar e o mare diferenþã.
Rãzboiul s-a sfîrºit ºi noi am cîºtigat.
ªi dacã va trebui sã ucidem toþi aceºti viermi sã confirmãm asta,
atunci îi vom ucide pe toþi, ºi cu asta basta.
Noi toþi am ales sã fim aici.
Am ales!
Pune cafeaua. Mã duc sã mai aduc lemne.
Ne ocupãm noi.
Ofelia? Uitã-te la tine.
Cum v-aþi cunoscut, tu ºi Cãpitanul?
Tatãl Ofeliei fãcea uniforme pentru Cãpitan.
Oh, Înþeleg...
ªi dupã ce a murit, eu am lucrat la magazin.
Acum un an ºi ceva,
eu ºi Cãpitanul ne-am întîlnit din nou.
Curios, nu-i aºa?
V-aþi gãsit dupã atîta timp?
Oh, da. Curios, foarte curios.
Vã rog, iertaþi-o pe soþia mea. Ea nu prea a ieºit în lume.
Crede cã astfel de povesti prosteºti sînt interesante.
Înþelegem!
Mã scuzaþi, doamnã... Ofelia e aici.
Scuzã-mã.
V-am spus cã l-am cunoscut pe tatãl dvs, Cãpitane?
Nu. Nu ºtiam.
În Maroc.
L-am cunoscut doar aºa sumar, dar a lãsat o impresie bunã.
Un soldat excelent.
Oamenii din batalionul lui spuneau cã atunci cînd Generalul Vidal a murit pe cîmpul de luptã,
ºi-a lovit ceasul de o piatrã
astfel încît fiul lui sã ºtie ora ºi minutul în care a murit.
Sã vadã cum moare un om curajos.
Prostii. Nici mãcar nu avea ceas.
Ceea ce ai fãcut, mã doare.>
Dupã ce te speli, mergi la culcare fãrã sã cinezi.
Mã asculþi?
Uneori am impresia cã nu vei învãþa niciodatã sã te comporþi.
M-ai dezamãgit, Ofelia.
ªi pe tatãl tãu, la fel.
Te referi la Cãpitan?
Pe el mai mult decît pe mine.
Am cheia.
Du-mã la Labirint.
Alo.
Am recuperat cheia.
Ãla sînt eu, iar fata eºti tu.
ªi copilul?
Deci... ai recuperat cheia.
Mã bucur.
Ea a crezut în tine de la început.
E fericitã cã ai reuºit.
Pãstreazã cheia.
Vei avea nevoie de ea în curînd.
ªi de asta la fel? O bucatã de cretã.
Mai rãmîn douã încercãri
ºi luna este aproape plinã.
Ai rãbdare.
În curînd vom hoinãri prin cele 7 grãdini circulare ale palatului tãu.
De unde ºtiu cã ceea ce spui e adevãrat?
De ce te-ar minþi un sãrman Faun pe tine?
Continuã.
Pregãtiþi cartelele pentru inspecþie.
Sã mergem. Numele tãu?
Numele, nume ºi prenume.
Narciso Pena Soriano, la ordinul dvs.
Asta e pîinea ta zilnicã în Spania lui Franco,
pãstratã în aceastã moarã! Roºiii mint...
pentru ca într-o Spanie unitã,
nu este nici o casã fãrã foc sau pîine.
Haide, aratã-mi ce se întîmplã acum?
Aratã-mi.
Ofelia, ajutã-mã...
Capitane! Capitane!
Vino repede!
pentru ca într-o Spanie unitã,
nu este nici o casã fãrã foc sau pîine.
Asta este pîinea noastrã zilnicã în Spania lui Franco...
Soþia ta are nevoie de odihnã neîntreruptã.
Va trebui sã fie sedatã aproape tot timpul.
Fata ar trebui sã doarmã altundeva.
Voi rãmîne aici pînã la naºtere.
Fã-o bine.
Nu mã intereseazã cît costã sau de ce ai nevoie.
Fã-o bine.
Nu-þi face griji.
Mama ta se va face bine în curînd, vei vedea.
Sã naºti un copil e complicat.
Atunci eu nu voi naºte niciodatã unul.
Îi ajuþi pe cei din pãduri, nu-i aºa?
Ai spus cuiva?
Nu, nu am spus.
Nu vreau sã þi se întîmple ceva rãu.
Nici eu nu aº vrea sã þi se întîmple þie.
ªtii vreun cîntec de leagãn?
Doar unul...
dar nu îmi amintesc cuvintele.
Nu conteazã. Vreau sã-l aud.
Nu-þi fie fricã. Nu-þi fie fricã.
- Eºti gata? - Da.
Atunci sã mergem.
Asta e curatã nebunie.
Dacã ne descoperã, ne omoarã pe toþi.
- Te-ai gîndit la asta? - Îþi este aºa fricã de el, Doctore?
Nu îmi este fricã...
cel puþin nu pentru mine.
Pedro!
Pedro, fratele meu.!
Nu þi-ai îndeplinit misiunea.
Nu, mama mea este bolnavã.
Asta nu este o scuzã pentru neglijenþã.
Uite... asta e o rãdãcinã de mãtrãgunã.
O plantã care visa sã ajungã om.
Pune-o sub patul mamei tale
într-un bol cu lapte proaspãt.
În fiecare dimineaþã, dã-i douã picãturi de sînge.
Acum, nu mai avem timp de pierdut.
Luna plinã va fi deasupra noastrã.
Ia spiriduºii mei sã te ajute.
Mergi într-un loc periculos, aºa cã ai grijã.
Creatura ce trãieºte acolo,
nu este umanã.
Vei vedea o petrecere somptuoasã,
dar sã nu mãnînci sau sã bei, nimic.
Absolut nimic.
Viaþa ta depinde de asta.
Am adus niºte Orujo, tutun, brînzã.
Scrisori pentru Trigo ºi Piloto.
Sã vedem cum e piciorul, Frenchie.
Cum crezi cã e? E terminat.
Sã vedem.
... trupe nord americane,
britanice ºi canadiene
au debarcat pe o micã plajã în nordul F-F..
- Franþei, idiot bîlbîit. - Franþei.
Peste 150,000 de soldaþi ne dau speranþã cã...
sub comanda Generalului Dwight D. Eisenhower...
E chiar aºa de rãu, doctore?
Ascultã, Frenchie...
Nu avem cum sã-l salvãm.
Voi încerca sã fac totul cît se poate de uºor pentru tine.
Aºteaptã o secundã, doctore, doar o secundã.
"Foloseºte creta pentru a trasa o uºã, oriunde în camera ta."
"Odatã ce ai deschis uºa, întoarce clepsidra."
"Lasã spiriduºii sã te îndrume."
"Nu mînca ºi nu bea nimic cît timp vei sta acolo,
ºi întoarce-te înainte ca ultima granulã de nisip sã fi cãzut."
Nu...!
Uite încã unul!
Nu! Nu!
În curînd vom primi întãriri din Jaca.
50 de oameni, sau mai mult. Atunci ne vom bate cap în cap cu Vidal.
ªi apoi ce?
Îl ucizi pe el, vor trimite pe altul exact la fel. ªi apoi altul...
Eºti terminat, fãrã arme, fãrã un loc sigur...
Ai nevoie de mîncare, medicamente. Ar trebui sã ai grijã de Mercedes.
Dacã o iubeºti cu adevãrat, vei trece graniþa cu ea.
- Asta e o cauzã pierdutã. - Eu rãmîn aici, doctore.
Nu este altã opþiune.
Trebuie sã pleci.
Uite cheia, dar nu poþi merge acolo chiar acum.
Este exact ceea ce aºteaptã.
Lasã totul în seama mea.
Sînt o laºã.
Nu, nu eºti.
Ba da, sînt.
O laºã, un nimic, pentru cã trãiesc lîngã nemernicul ãla,
pentru cã îi spãl rufele, îi fac patul, îi dau de mîncare...
Dar dacã doctorul are dreptate ºi nu putem învinge?
Cel puþin îi facem viaþa grea bastardului.
Stîng, drept! Stîng, drept!
Capitane Vidal...
I-a scãzut febra. Nu ºtiu cum, dar a scãzut.
Dar încã mai are febrã?
Da, dar e un semn bun. Corpul ei rãspunde.
Ascultã-mã.
Dacã vei avea de ales, salveazã copilul.
Copilul acela va purta numele meu ºi numele tatãlui meu.
Salveazã-l pe el.
Frate...
frãþioare...
dacã mã poþi auzi,
lucrurile aici afarã nu stau prea bine.
Dar în curînd va trebui sã ieºi afarã.
Ai îmbolnãvit-o pe mama foarte rãu.
Am o rugãminte la tine, pentru cînd vei ieºi afarã,
doar una:
nu-i face rãu mamei.
O vei întîlni, e foarte frumoasã,
dar cu toate astea, uneori e tristã zile în ºir.
Vei vedea, cînd zîmbeºte,
o vei îndrãgi.
Ascultã, dacã faci ceea ce spun,
îþi promit ceva:
Te voi lua în regatul meu, te voi face prinþ.
Îþi promit, prinþ.
Am fluierat, dar nu au vrut sã se miºte.
Am încercat sã opresc, dar a fost prea tîrziu.
Eu ºi fochistul am sãrit în ultimul moment,
dar uitaþi-vã la încãrcãturã.
Ce au furat din vagoane?
N-au deschis nici mãcar unul.
Ce vorbeºti acolo?
Toatã mizeria asta ºi nu au deschis nici un vagon.
- Nu au luat nimic. - Nimic? Eºti sigur?
Doar D-zeu ºtie dacã au vrut altceva decît sã ne încetineascã.
Au venit de nicãieri, Cãpitane.
Au grenade, vin de pe deal.
Cãpitane, am înconjurat un grup ce a rãmas în urmã.
S-au adãpostit lîngã stînci.
Mergi înainte, Serrano, nu-þi fie fricã, e singurul mod decent de a muri.
Serrano!
Lasã-mã sã vãd.
Poþi vorbi?
Blestemaþii!
Sînt nefolositori! Nu pot vorbi.
Cãpitane, asta unul e încã în viaþã.
E împuºcat în picior.
- Ce s-a întîmplat? - Au prins unul.
Au prins unul în viaþã. ªi îl aduc în magazie.
Mercedes!
Pedro... Pedro...!
Mercedes?
Trebuie sã intru în magazie. Nu acum, Mercedes.
Dã-te!
Sînt destui, draga mea.
Duci tu asta sus?
Din asta, jumãtate de dozã.
Nu cred cã am nevoie.
Mã simt mai bine, mult mai bine.
Nu înþeleg cum. Dar mã bucur.
Mamã...
La dracu, ce bunã e þigara asta!
Tabacul de bunã calitate, e greu de gãsit.
D-D-Du-te dracului!
Fir-ar a dracu' Garces. Prindem ºi noi unul ºi e bîlbîit.
Vom fi aici toatã noaptea.
Atîta timp cît vorbeºte...
Garces are dreptate.
Ai face bine sã ne spui tot.
Ca sã fiu sigur de asta, am adus cîteva unelte.
Cîteva lucruri pe care le ai pe lîngã casã.
La început nu voi putea sã te cred,
dar cînd voi folosi asta, vei deveni mai credibil.
Cînd ajungem la astea,
vom fi creat o relaþie... cum sã spun eu?
O relaþie apropiatã, aproape ca între fraþi.
Vei vedea.
ªi cînd vom ajunge la asta,
voi crede tot ce îmi vei spune.
Îþi propun un tîrg.
Dacã poþi numãra pînã la trei fãrã sã te bîlbîi,
poþi pleca.
Nu te uita la el, uitã-te la mine.
Nu e nimeni mai mare ca mine.
- Garces! - Da, Cãpitane?
Dacã spun eu cã nemernicul poate pleca, mã va contrazice cineva?
Nimeni, Cãpitane. Poate pleca atunci.
Vezi. Numãrã pînã la trei.
Unu... Bine.
Doi...
Încã unu ºi eºti liber.
Pãcat.
Mama dvs este mult mai bine, Înãlþimea Voastrã.
Trebuie sã fiþi mulþumitã.
Da, mulþumesc.
Dar lucrurile nu au decurs prea bine.
Nu?
- Am avut un accident. - Un accident?
Da.
Ai încãlcat regulile! Au fost doar doi struguri.
Am crezut cã nu va observa nimeni.
Am fãcut o greºealã! O greºealã?
Ai eºuat. Nu poþi sã te mai întorci vreodatã.
- A fost un accident! - Nu poþi sã te mai întorci.
Luna va fi plinã peste 3 zile.
Spiritul tãu va rãmîne printre oameni pentru totdeauna.
Vei îmbãtrîni la fel ca ei, vei muri aºa ca ei
ºi memoria ta se va eroda în timp.
ªi noi vom dispãrea odatã cu ea.
Nu ne vei mai vedea vreodatã.
Bunã ziua, doctore. Îmi pare rãu sã te trezesc aºa devreme,
dar cred cã avem nevoie de ajutorul tãu.
Dumnezeule, ce i-aþi fãcut?
Nu prea multe.
Dar lucrurile se vor îndrepta.
Îmi place sã te am aproape, Doctore. Are avantajele sale.
Serrano, stai aici.
Am vorbit.
Nu mult...
d-d-dar am vorbit. Îmi pare rãu
Îmi pare aºa rãu.
Omoarã-mã. Omoarã-mã acum. Te rog.
Fiu de cãþea.
Îþi va înlãtura durerea.
Aproape a trecut.
Urmãreºte-l pe Dr. Ferreiro,
Vin imediat. Da, Cãpitane.
Nu te miºti.
Eºti bolnavã?
Ce faci acolo jos?
- Cheamã-l! - Pe cine?
Cum pe cine, imbecilule? Pe Ferreiro!
Ce dracu e asta?
Nu! Nu, nu, nu, nu!
Las-o în pace. Las-o în pace, te rog!
Uitã-te la asta! Uite ce ascundea sub patul tãu!
Ce pãrere ai despre asta?
Ofelia, ce e cu chestia asta sub pat?
E o rãdãcinã magicã, Faun-ul mi-a dat-o.
Astea toate se trag de la prostiile pe care o laºi sã le citeascã.
Uite ce ai fãcut!
Te rog, lasã-ne singure. Vorbesc eu cu ea, dragule.
Bine. Cum doreºti.
Mi-a spus cã te vei face bine. ªi te-ai fãcut.
Ofelia, trebuie sã asculþi de tatãl tãu.
Trebuie sã încetezi cu toate astea.
Nu. Vreau sã plec de aici!
Te rog. Du-mã departe de aici! Haide sã plecãm, te rog!
Lucrurile nu sînt atît de simple.
Creºti deja mare,
în curînd vei realiza cã viaþa nu se aseamãnã cu poveºtile tale.
Lumea este nemiloasã.
ªi vei învãþa asta, chiar dacã va durea.
- Nu! Nu! - Ofelia!
Magia nu existã. Nici pentru tine, nici pentru mine, nici pentru nimeni.
Mamã! Ajutor!
Ajutor!
De ce ai fãcut-o?
A fost singurul lucru pe care îl puteam face.
Nu. Puteai sã mã fi ascultat.
Puteam, dar nu am fãcut-o.
Ar fi fost mai bine pentru tine. ªtii asta.
Nu înþeleg. De ce nu m-ai ascultat?
Pentru cã a te supune de dragul supunerii, fãrã a-þi pune întrebãri...
asta fac numai oameni ca ºi tine, Cãpitane.
Cãpitane!
Garces! Adu medicul companiei.
- Adu-l aici imediat! - Da, Cãpitane.
Soþia ta a murit.
Pentru cã necunoscute sînt cãile Domnului.
Pentru cã esenþa iertãrii Sale
se aflã în cuvîntul ºi misterul Lui.
Pentru cã chiar dacã D-zeu ne trimite un mesaj, este de
datoria noastrã sã-l descifrãm.
Pentru cã atunci cînd ne încrucisãm braþele...
pãmîntul înghite numai un veºmînt gol.
Departe este sufletul acum, în gloria eternã.
Pentru cã în durere regãsim sensul vieþii,
ºi starea de graþie pe care o pierdem atunci cînd ne naºtem.
Pentru cã D-zeu, în înþelepciunea-i infinitã, ne pune rezolvarea în faþã.
ªi pentru cã în absenþa Lui fizicã,
locul pe care îl ocupã în sufletele noastre se reafirmã.
L-ai cunoscut bine pe Dr. Ferreiro, nu-i aºa, Mercedes?
Toatã lumea îl cunoºtea, d-le. Toþi de pe aici.
Bîlbîitul vorbea despre un informator. Aici... la moarã.
Îþi poþi imagina? Chiar sub nasul meu.
Mercedes, te rog.
Ce pãrere trebuie sã ai tu despre mine?
Trebuie sã crezi cã sînt un fel de monstru.
Nu conteazã ce crede cineva ca mine, d-le.
Vreau sã mergi la magazie ºi sã-mi aduci niºte lichior, te rog.
Da, d-le. Noapte bunã, d-le.
Mercedes, nu ai uitat nimic?
D-le?
Cheia.
Am singura copie, nu-i aºa?
Da, d-le.
ªtii, e un detaliu ciudat care mã deranjeazã.
Poate nu e important, dar..
În ziua cînd au atacat magazia,
Cu toate grenadele alea ºi explozivii,
încuietoarea nu a fost forþatã.
Dupã cum am spus, probabil cã nu e ceva important.
Ai mare grijã.
Ofelia! Ofelia!
Ofelia, eu plec la noapte.
Unde? Nu îþi pot spune. Nu îþi pot spune...
- Ia-mã cu tine. - Nu, nu. Nu pot.
Nu pot, copile. Dar mã întorc dupã tine, îþi promit.
Ia-mã cu tine.
Am auzit ceva.
Nu e nimic, e liniºte.
Mercedes.
Ofelia.
De cînd ai ºtiut despre asta?
De cît timp þi-ai rîs de mine?
Tîrfã micã!
Pãzeºte-o!
ªi dacã încearcã cineva sã intre,
ucide-o pe ea prima.
Carne uscatã.
Tutun
Dacã îmi cereai, þi-aº fi dat eu, Mercedes.
Vreau numele celor care au scris aceste scrisori.
ªi pe ei îi vreau în faþa mea, mîine.
Da, Cãpitane.
Poþi pleca, Garces.
Sigur, Cãpitane?
Pentru D-zeu, e doar o femeie.
Aºa ai crezut întotdeauna.
De aceea am putut scãpa.
- Am fost invizibilã pentru tine. - La dracu.
Mi-ai gãsit slãbiciunea: Mîndria!
Dar pe noi ne intereseazã punctele tale slabe.
Este foarte simplu: vei vorbi...
ºi va trebui sã ºtiu cã
tot ceea ce spui este adevãrat.
Avem puþine obiecte aici pentru aceastã sarcinã.
Nu e nimic complicat.
Lucruri pe care le înveþi practicînd.
Mai întîi, trebuie sã cîºtigãm încredere...
Nu sînt vreun bãtrîn! Nici un prizonier rãnit!
Fiu de cãþea! Sã nu îndrãzneºti sã te atingi de fatã...
Nu ai fi primul porc pe care îl despic!
Numerele extrase sînt:
33037.
3-3-0-3-7.
A lãsat-o sã plece?
Ce dracu tot spui?
Prindeþi-o! Haideþi! Aduceþi-o aici!
Aduceþi-mi-o, la dracu!
Încãlecaþi!
Va fi mai bine dacã vii cu mine fãrã sã te împotriveºti.
Cãpitanul a spus cã dacã te porþi bine...
Nu fi proastã, drãguþo,
dacã te va ucide cineva...
acela voi fi eu.
M-am hotãrît sã-þi mai dau o ultimã ºansã.
Promiþi sã faci ceea ce îþi spun?
Vei face tot ce îþi spun, fãrã sã pui întrebãri?
Este ultima ta ºansã.
Atunci ascultã-mã.
Ia-l pe fratele tãu
ºi adu-l la labirint,
cît de repede poþi, Înãlþimea Ta.
Pe fratele meu?
Avem nevoie de el.
- Dar... - Gata cu întrebãrile.
Uºa e încuiatã.
În acest caz... fã-þi propria uºã.
Cãpitane, cu permisiunea dvs.
Vino repede.
- Ce mai e? - S-a întors Serrano. E rãnit.
Rãnit?
Unde e Garces?
Cîþi au fost acolo?
Nu ºtiu sigur, Cãpitane.
50, cel puþin.
Ceilalþi nu au scãpat. Posturile de control nu rãspund.
Cîþi oameni avem aici? Douãzeci, poate mai puþini, d-le.
Plecãm. Împreunã.
Sã nu-þi fie fricã.
Nu þi se va întîmpla nimic.
Pune-i sã patruleze la liziera pãdurii.
Cînd se va întoarce trupa, îmi raportezi imediat.
Cere întãriri prin radio, acum.
Da, Cãpitane.
Lasã-l!
Ofelia!
Repede, Maiestate,
Dã-mi-l mie.
Luna plinã e sus pe cer,
Putem deschide portalul acum.
Ce ai în mînã?
Portalul se va deschide doar dacã îi dãm sîngele unui copil inocent.
Doar o picãturã de sînge,atît . Doar o înþepãturã, atîta tot!
E ultima încercare.
Sã ne grãbim.
Ai promis cã mã vei asculta!
- Dã-mi bãiatul! - Nu!
Fratele meu rãmîne cu mine.
Vrei sã renunþi la drepturile sacre, pentru acest copil pe care nici nu-l cunoºti?
Da, renunþ.
Ai renunþa la tron pentru el?
El, care þi-a cauzat atîta durere. Aºa o umilinþã?
Da, aº face-o.
Cum vrei, Înãlþimea Ta.
Nu.
Fiul meu.
Spuneþi-i fiului meu...
Spuneþi-i la ce orã a murit tatãl sãu.
- Spuneþi-i cã eu... - Nu.
Nici mãcar nu îþi va cunoaºte numele.
Ridicã-te, fata mea.
Vino.
Tatã.
Þi-ai vãrsat propriul sînge mai degrabã decît sîngele unui copil inocent.
Asta a fost ultima încercare, ºi cea mai importantã.
ªi ai ales bine, Înãlþimea Ta.
Vino aici cu mine,
ºi stai la dreapta tatãlui tãu.
Te-a aºteptat atîta vreme.
ªi se spune cã Prinþesa s-a întors în regatul tatãlui ei.
Cã a condus drept ºi cu o inimã bunã, multe secole.
Cã a fost iubitã de poporul ei.
Cã a lãsat în urmã mici semne în timpul petrecut în lumea muritorilor...
vizibile doar celor care ºtiu unde sã priveascã.
anoXmous https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud/