CINEMA MONDO ja PAN VISION esittävät
Espanja, 1944
Sisällissota on ohi. Vuoristossa piileskelevät aseistetut miehet -
taistelevat yhä uutta fasistihallintoa vastaan.
Kauan, kauan sitten -
maanalaisessa valtakunnassa -
missä ei ole valheita eikä tuskaa -
eli prinsessa, joka haaveili ihmisten maailmasta.
Hän uneksi sinitaivaasta -
tuulenhenkäyksistä ja auringonpaisteesta.
Eräänä päivänä -
prinsessa hämäsi vartijoitaanja pakeni.
Kirkas auringonpaiste sokaisi hänet -
ja pyyhki hänen muistonsa olemattomiin.
Hän ei enää muistanut, kuka olija mistä oli tullut.
Hän kärsi viluaja nälkää, ja häneen koski.
Sitten, aikojen päästä, hän kuoli.
Mutta hänen isänsä, kuningas, tiesi -
että prinsessan sielu palaisi vielä -
ehkä toisessa ruumiissa, toiseen paikkaan, toisena aikana.
Kuningas odottaisi häntä viimeiseen elinpäiväänsä asti -
kunnes maapallo lakkaisi pyörimästä.
Miksi otit noin monta kirjaa mukaan, Ofelia?
Menemme maalle, ulkoilmaan.
Satuja? Oletjo liian vanha -
täyttämään päätäsi moisella hölynpölyllä.
Pyydä pysäyttämään auto.
Ofelia, odota hetki.
Veljesi ei voi oikein hyvin.
Onko kaikki hyvin?
Tarvitsetteko jotakin? - Jos saisin vähän vettä.
Vettä. Vettä kapteenin rouvalle.
Ofelia...
Tule.
Näin keijun. - Katso nyt kenkiäsi!
Mennään.
Perillä tervehdit sitten kapteenia -
ja kutsut häntä isäksi. Hän on ollut niin hyvä meille.
Se on pelkkä sana, Ofelia. Pelkkä sana.
He tulevat, herra kapteeni!
15 minuuttia myöhässä.
Carmen.
Tervetuloa.
Tuo on turhaa, pystyn kyllä kävelemään.
Tohtori sanoi, ettet saa rasittaa itseäsi.
Ei.
Ole minulle mieliksi.
Kiitos.
Ofelia, tulehan.
Sano kapteenille päivää.
Ofelia.
Väärä käsi, Ofelia.
Mercedes!
Tuokaa matkatavarat. - Kyllä, herra.
Tämä on labyrintti.
Nämä ikivanhat kivet ovat olleet täällä aina.
Jo ennen myllyä.
Älä mene sinne, voit eksyä.
Kiitos.
Oletko lukenut ne kaikki? - Mercedes!
Kapteeni kutsuu.
Isäsi tarvitsee minua.
Ei hän ole minun isäni. Ei kapteeni ole isäni.
Isäni oli räätäli. Hän kuoli sodassa.
Kapteeni ei ole isäni.
Uskonhan minä. Mennäänkö?
Näitkö äitini?
Eikö hän olekin kaunis? - On.
Hän on sairas vauvan takia. Huomasitko?
Sissit ovat syvällä metsässä. Niitä on vaikea jäljittää.
Ne pirulaiset tuntevat maaston. Tukimme metsään vievät tiet.
Ruoka, lääkkeet ja kaikki muu säilytetään täällä.
Niiden on tultava tänne.
Perustamme kolme uutta komento- paikkaa. Tänne, tänne ja tänne.
Mercedes.
Pyytäkää tohtori Ferreiro tänne. - Kyllä, herra.
Tämä auttaa teitä nukkumaan.
Vain kaksi tippaa ennen nukkumaanmenoa.
Kaksi tippaa.
Juokaa kaikki.
Voitte aina soittaa minulle, oli päivä tai yö.
Te tai pikku hoitajanne.
Hyvää yötä.
Pane ovi kiinni ja sammuta valot.
Vilkaiskaa häntä, minä pyydän. Jalassa oleva haava vain pahenee.
En saanut enempää. Olen pahoillani.
Vidal odottaa huoneessaan.
Ofelia, tule tänne.
Herra isä kuinka sinun jalkasi ovat kylmät!
Pelottaako?
Vähäsen.
Mikä tuo ääni on? - Tuuli se vain on.
Täällä yöt ovat toista kuin kaupungissa.
Siellä on autoja ja raitiovaunuja.
Täällä talot ovat vanhoja.
Ne narisevat.
Lhan kuin puhuisivat.
Huomenna saat yllätyksen.
Yllätyksen?
Ai kirjan? - Ei.
Paljon parempaa.
Miksi sinun piti mennä naimisiin?
Olin yksin niin pitkään.
Minä olen tässä. Et sinä ollut yksin. Et koskaan.
Ymmärrät sitten kun vähän kasvat. Tämä on ollut vaikeaa minullekin.
Veljesi on hieman levoton.
Kerro hänelle satu. Se rauhoittaa.
Pikkuveli...
Monen monta vuotta sitten -
kaukaisessa, synkeässä maassa -
oli valtava vuori, jonka kyljet olivat rosoista mustaa kiveä.
Joka ilta, auringon laskiessa -
sen huipulle ilmestyi ruusu, joka tekisi poimijastaan kuolemattoman.
Mutta kukaan ei uskaltanut mennä sen lähelle -
koska sen piikeissä oli myrkkyä.
Lhmiset puhuivat vain kuolemanja tuskan pelostaan -
mutta eivät koskaan ikuisen elämän mahdollisuudesta.
Jajoka päivä ruusu kuihtui -
voimatta suoda lahjaansa kenellekään.
Yksinja unohdettuna, synkän vuoren kylmyydessä -
ikuisesti, aina maailman loppuun asti.
Sisään.
Kuinka hän voi? - Huonosti.
Hänen täytyy levätä. Minä nukun täällä.
Entä poikani? - Anteeksi?
Anteeksi, herra kapteeni...
Poikani. Kuinka hän voi?
Ei ole mitään syytä huoleen.
Hyvä.
Teidän vaimonne ei olisi saanut matkustaa -
raskauden ollessa näin pitkällä.
Sekö on mielipiteenne? - Lääkärinä, kyllä.
Pojan on saatava syntyä, oli isänsä missä hyvänsä. Siinä kaikki.
Vielä yksi asia, kapteeni.
Kuinka voitte tietää, että lapsi on poika?
Älkää puhuko paskaa.
Kello 20 havaittiin liikettä luoteissektorilla.
Laukauksia.
Kersantti Bayona tutki alueen ja vangitsi epäillyn.
Toinen on tämän poika.
Herra kapteeni, isäni on kunnon mies. - Siitä päätän minä.
Ja lakki pois päästä.
Pidätetyllä oli tämä ase. Sillä on ammuttu.
Isä oli kanimetsällä. - Turpa kiinni nyt.
"Ei Jumalaa, ei isänmaata, ei johtajaa." Johan on perhana.
Punaisten propagandaa. - Ei se ole propagandaa.
Se on vain vanha almanakka.
Olemme talonpoikia.
Jatka.
Menin metsälle, kapteeni. Pyytämään kaniineja.
Tyttärilleni, kun ovat sairaana.
Että kaniineja.
Isä oli kanimetsällä, jos hän sanoo niin.
Lopettakaa!
Te tapoitte hänet!
Murhamies! Kusipää!
Tutkikaa nämä paskiaiset kunnolla ennen kuin tulette vaivaamaan minua.
Kyllä, herra kapteeni.
Äiti. Äiti, herää.
Äiti, täällä huoneessa on jotain.
Hei. Seurasitko sinä minua?
Oletko sinä keiju?
Katso.
Tässä on keiju.
Haluatko että tulen mukaasi?
Ai ulos? Minne?
Huhuu? Huhuu!
Kaiku!
Huhuu!
Tekö?
Te palasitte.
Älkää peljästykö.
Katsokaa.
Minä olen Ofelia. Kuka sinä olet?
Minä?
Minulla on ollut monen monituista nimeä.
Länikuisia nimiä, joita vain tuuli ja puut taitavat lausua.
Minä olen vuori -
ja metsä ja maa.
Minä olen...
Olen fauni.
Teidän Korkeutenne nöyrin palvelija.
Ei, minä... - Olette prinsessa Moana -
ja isänne on alisen maailman kuningas.
Isäni oli räätäli.
Ette te ole ihmisestä. Kuu teidät synnytti.
Kun katsotte vasenta olkaanne, löydätte merkin, mi sen todistaa.
Kaikkialle maailmaan -
oikea isänne pani portteja joista teidän piti palaaman.
Ja tämä...
...on niistä viimeinen.
Mutta meidän pitää varmistaman -
että olemuksenne on koskematon -
eikä teistä ole tullut kuolevainen.
Teidän pitää täyttämän kolme tehtävää -
ennen kuin kuu on täysi.
Tämä... on Ratkaisujen Kirja.
Kun olette yksinänne, avatkaa se -
ja se näyttää teille tulevaisuuden -
kuin myös sen, mitä tekemän pitää.
Eihän tässä ole mitään.
Mercedes, laittakaa noista ateria illaksi.
Ovat liian nuoria, herra.
No, josko lihaliemeksi.
Kahvini maistuu savulta. Maistakaa.
Sitä pitää vahtia, kun se on tulella.
Hyvä on, herra.
Nämä ruuaksi.
Ei tykännyt kahvistaan. - Mokomakin mamselli!
Tarvitaan lisää lihaa ja vielä yksi kana.
Mistäs ne otetaan? - Tohtorin rouvakin tulee, ja pormestarin.
Syövät enemmän kuin maitoporsaat!
Ja suu käy lakkaamatta. - Jopa veden alla.
Mercedes, tulen kohta.
Ofelia...
Isäsi pitää tänään illalliset.
Katso, mitä tein sinulle.
Pidätkö?
Olisin antanut mitä vain saadakseni tällaisen!
Ja katso näitä kenkiä!
Kiiltonahkaa. Pidätkö?
Tosi kauniit.
Menehän nyt kylpyyn.
Ofelia!
Pidä kiirettä. Haluan nähdä leningin ylläsi.
Sinun pitää olla sievä kapteenin silmissä.
Olet kuin prinsessa.
Prinsessa?
Puhdistakaa kanat kunnolla. Ja muistakaa pavut.
Oletpas sinä sievä! Kerrassaan suloinen!
Jatkakaas töitänne siinä.
Haluatko maitoa ja hunajaa?
Mene kauemmas, ettet likaa itseäsi -
noin nättinä kun olet.
Mercedes, uskotko sinä keijuihin?
En.
Mutta pienenä uskoin. Silloin uskoin vaikka mihin.
Viime yönä luonani kävi keiju.
Niinkö?
Niin, ja fauni. - Fauni?
Se oli tosi vanha ja tosi iso, ja tuoksui ihan mullalta.
Isoäiti varoitti minua fauneista.
Mercedes!
Tulkaa mukaani.
Herra kapteeni, kaikki on täällä.
Jauhot, suola, öljy, lääkkeet, kanaliemi, oliivit, pekoni.
Ja mitä tupakkaa!
Ja elintarvikekupongit.
Inventaario pitää tarkistaa.
Mercedes.
Avain. - Kyllä, herra.
Onko tämä ainoa avain? - On.
Minä otan tämän haltuuni.
Herra kapteeni!
Ehkä se ei ole mitään.
Ne ne ovat.
"Aikojen alussa -
kun metsä oli nuori -
siellä asuivat sulassa sovussa eläimet, ihmiset -
ja mitä ihmeellisimmät olennot."
"He suojelivat toisiaan -
ja nukkuivat jättimäisen puun varjossa -
joka kasvoi kukkulalla lähellä myllyä."
"Nytpuu on kuolemaisillaan."
"Sen oksat ovat kuivat, sen runko vanhaja väärä."
"Hirmuinen rupikonna asustaa senjuurakossa -
eikä anna puun parantua."
"Työnnä taikakivet rupikonnan suuhun -
ja ota sen vatsasta kultainen avain."
"Vain siten puu tulee terveeksi."
Lähtivät parikymmentä minuuttia sitten, kiireellä.
Kymmenisen miestä enintään.
Antibioottia.
Hitto, unohtivat arpakupongin.
Ne ovat täällä.
Ne kusipäät ovat täällä.
Ja ne näkevät meidät.
Teiltä jäi tämä!
Ja arpakuponki!
Tulkaa hakemaan!
Ties vaikka kävisi tuuri!
Hei. Olen prinsessa Moana, enkä minä pelkää sinua.
Ettäs kehtaat asua täällä -
ja syödä näitä ötököitä -
ja mässäillä kun puu on kuolemaisillaan.
Katsoitteko ruokakomerosta?
Puutarhasta? Makasiinista?
Missä se tyttö oikein on?
Tännepäin, olkaa hyvät.
Saanko esitellä: Vaimoni Carmen.
Hauska tutustua. - Samoin.
Tästä päivästä lähtien yksi kuponki perhettä kohden.
Voitte katsoa. - Vain yksi.
Mahtaako riittää. - Kyllä, jos on säästeliäs.
Kukaan ei saa toimittaa sisseille ruokaa.
Alkavat olla heikoilla, ja yksi niistä on haavoittunut.
Anteeksi, mutta kuinka voitte tietää sen?
Me melkein nappasimme ne.
Sieltä löytyi tämä. Antibioottia.
Jumala on jo pelastanut heidän sielunsa.
Heidän ruumiitaan Hän tuskin murehtii.
Autamme parhaamme mukaan.
Tiedämme ettette ole täällä omasta halustanne.
Siinä te olette väärässä.
Haluan poikani syntyvän uuteen, puhtaaseen Espanjaan.
Näillä ihmisillä on se harhaluulo, että olemme kaikki yhdenvertaisia.
Mutta meissä on se iso ero, että sota päättyi, ja me voitimme.
Ja jos joudumme tappamaan joka ikisen niistä paskiaisista -
niin sitten tapamme, ja sillä siisti.
Me kaikki olemme täällä omasta halustamme.
Omasta halustamme!
Pankaa kahvi tulelle. Haen lisää puita. - Jo vain, ole huoleti.
Ofelia?
No, kuinkas te tapasitte kapteenin?
Ofelian isä teki kapteenille univormut. - Niinkö?
Hänen kuoltuaan menin kauppapuotiin töihin.
Vähän yli vuoden päästä -
kapteeni ja minä...
...tapasimme jälleen. - Sepä ihmeellistä.
Että tapasitte vallan uudelleen.
Lhmeellistä, totta tosiaan.
Suokaa vaimolleni anteeksi. Hän ei ole tottunut seuraan.
Hän luulee hölmöjen juttujensa kiinnostavan kaikkia.
Älkääs nyt, kapteeni...
Rouva, tyttö tuli kotiin.
Suonette anteeksi.
Olenko kertonut että tapasin isänne, kapteeni?
En tiennytkään.
Marokossa.
Ohimennen, mutta hän teki suuren vaikutuksen. - Hän oli hieno sotilas.
Miehet kertoivat, että ennen kuin kenraali Vidal kuoli -
hän murskasi kellonsa -
jotta poikansa tietäisi hänen tarkan kuolinhetkensä -
ja tietäisi, kuinka kuolee urhea mies.
Pötyä. Hänellä ei ollut kelloa.
Tekosi satutti minua kovin.
Kylvettyäsi menet nukkumaan ilman ruokaa.
Kuulitko sinä?
Joskus tuntuu, ettet sinä ikinä opi käyttäytymään.
Olen pettynyt sinuun, Ofelia.
Samoin isäsi.
Ai kapteeni? - Hän enemmän kuin minä.
Minulla on se avain.
Vie minut labyrinttiin.
Hei.
Toin tämän avaimen.
Tuo tuossa olen minä -
ja tuo tyttö olette te. - Entä tuo pikkuinen?
Toitte siis avaimen?
Sepä hyvä.
Hän uskoi teihin alusta pitäen.
Hän riemuitsee onnistumisestanne.
Pitäkää avain tykönänne. Tarvitsette sitä sangen pian.
Samoin tätä liidunpalaa.
Kaksi tehtävää pitää vielä täyttämän -
ja kuu on jo likimain täysi.
Olkootte kärsivällinen. Sillä pian me käymme -
palatsinne seitsemän ympyrätarhan lävitse.
Miksi uskoisin sinua?
Miksi tällainen pikku faunaparka valhettelisi?
Jatkakaa.
Pitäkää kuponkinne käsillä tarkistusta varten. No niin!
Nimi?
Etu-ja sukunimi.
Narciso Peña Soriano, palveluksessanne.
Nimi?
Jokapäiväinen leipämme Francon Espanjassa -
on turvassa tässä myllyssä! Punaiset valehtelevat -
sillä yhdistyneessä Espanjassa -
ei yksikään koti jää vaille leipääja lieden lämpöä.
Näytä minulle, mitä nyt tapahtuu.
Kerro.
Ofelia...
Ofelia, auta.
Kapteeni! Kapteeni!
Tulkaa, pian.
...sillä yhdistyneessä Espanjassa -
ei yksikään koti jää vaille leipää ja lieden lämpöä.
Tämä on jokapäiväinen leipämme Francon Espanjassa.
Vaimonne tarvitsee nyt ehdotonta lepoa.
Ja vahvaa lääkitystä suurimman osan ajasta.
Tytön pitäisi nukkua muualla.
Olen täällä synnytykseen saakka.
Parantakaa hänet.
Maksoi mitä maksoi, keinolla millä hyvänsä.
Parantakaa hänet.
Älä ole huolissasi.
Kyllä äitisi pian paranee.
Lapsen saaminen on vaikeaa. - En halua ikinä omaa lasta.
Sinä autat niitä miehiä, eikö niin?
Oletko kertonutjollekin?
En kenellekään.
En halua että sinulle tapahtuu mitään pahaa.
Enkä minä että sinulle.
Osaatko yhtään tuutulaulua?
Yhden.
Mutta en muista sanoja.
Ei se mitään. Laula se silti.
Älkää pelästykö. Minä tässä vain.
Valmista? - Kyllä.
Mennään sitten.
Tämä on järjetöntä.
Kun hän saa tietää tästä, hän tappaa meidät kaikki.
Oletteko miettinyt sitä? - Pelkäättekö häntä niin paljon?
Ei se ole pelkoa, ainakaan itseni puolesta.
Pedro!
Veljeni.
Tehtävä on täyttämättä.
Niin, kun äiti on sairas.
Ei kelpaa syyksi laiminlyönnin.
Katsokaa. Tämä on alruuna -
kasvi, joka halajaa ihmiseksi.
Pankaa se äitinne vuoteen alle -
vadilliseen tuoretta maitoa.
Antakaa sille aamuisin kaksi pisaraa verta.
Nyt ei pidä hukkaaman hetkeäkään.
Kuu on pian täysi.
Ottakaa heidät oppaaksenne.
Määränpää on vaaraintäyteinen, joten olkootte varovainen.
Se, ken siellä asustaa, ei ole ihminen lain.
Näette herkkuja notkuvan pöydän -
vaan älkää syökö tahi juoko, se on käsky ehdoton.
Muuten kuolo teidät korjaa.
Toin vähän paloviinaa, tupakkaa ja juustoa -
ja postia Trigolle ja Pilotolle.
Kuinkas se jalka voi?
Mitäs tohtori luulee? Paskana se on.
Katsotaan.
"P-p-pohjois-Amerikan, Britannian ja Kanadan joukot -
ovat nousseet maihin pienellä rannalla Pohjois-R-r-r..."
Ranskassa, idiootti.
"Yli 150000 sotilasta kenraali Dwight D. Eisenhowerin johdolla..."
Onko se pahana, tohtori?
Kuule, ranskalainen...
Sitä ei voi pelastaa.
Teen sen niin vähin viilloin kuin mahdollista.
Odottakaa vielä tovi, tohtori.
"Piirtäkää liidulla oven ääriviivat mihin tahansa huoneessanne."
"Kun ovi on auennut, kääntäkää tiimalasi."
"Antakaa keijujen opastaa teitä."
"Älkää syökö älkääkäjuoko mitään -
ja palatkaa ennen kuin viimeinen hiekanjyvä putoaa."
Ei...
Tämä se on.
Pian saadaan vahvistusta. Viitisenkymmentä miestä.
Sitten kohtaamme Vidalin.
Niin, ja entä sitten?
Tapatte hänet, ja häntä seuraa uusi samanlainen. Ja taas uusi.
Olette mennyttä ilman aseita ja ilman suojaa.
Saati ruokaa ja lääkkeitä.
Huolehtisit Mercedesistä. Jos hän on sinulle rakas -
vie hänet pois. Tämä aie on tuhoon tuomittu. - Minä pysyn täällä.
Teidän pitää lähteä.
Tässä avain, mutta älkää menkö sinne vielä. Juuri sitä hän odottaa.
Jätä vain avain minulle.
Olen pelkuri.
Etkä ole.
Olen minä.
Pirunmoinen pelkuri -
kun elän sen kusipään lähellä -
pesen hänen pyykkinsä, sijaan vuoteensa, ruokin hänet.
Mitä jos tohtori onkin oikeassa?
Panemme ainakin kovan kovaa vastaan.
Kapteeni Vidal...
Kuume laskee, kuin ihmeen kautta. - Mutta kuumettako on yhä?
Se on hyvä merkki. Keho taistelee vastaan.
Kuulkaahan. Jos täytyy valita, pelastakaa lapsi.
Hän tulee kantamaan nimeäni ja isäni nimeä.
Pelastakaa poika.
Pikkuveli...
Pikkuveli.
Jos kuulet minua -
asiat eivät ole täällä oikein hyvin.
Mutta sinun täytyy kohta tulla sieltä.
Teit äidin hyvin sairaaksi.
Haluan pyytää sinulta yhtä palvelusta, sitten kun tulet.
Yhtä ainoaa.
Älä satuta äitiä.
Tapaat hänet, hän on hyvin kaunis.
Vaikka joskus hän onkin hyvin surullinen.
Mutta kun näet hänen hymynsä, rakastat häntä.
Jos teet niin kuin pyydän -
lupaan sinulle yhden asian.
Vien sinut valtakuntaani ja teen sinusta prinssin.
Minä lupaan. Sinusta tulee prinssi.
Vihelsin pilliin, eivät liikahtaneetkaan.
Yritin pysäyttää junan, mutta en ehtinyt.
Hyppäsimme viime hetkellä ulos, mutta katsokaa, mikä sotku.
Mitä he varastivat vaunuista? - Eivät mitään.
Mitä pirua te puhutte?
Tällainen sotku... Eivätkä vieneet mitään.
Ei mitään? Oletteko varma?
Yrittivät vain viivyttää meitä.
Ilmestyivät tyhjästä, herra kapteeni.
Niillä on kranaatteja, tulivat tuolta ylhäältä.
Saarroimme ryhmän, joka jäi muista jälkeen.
Menivät kallioiden suojiin.
Eteenpäin, Serrano, pelko pois! Tämä on ainoa oikea tapa kuolla.
Serrano!
Näytä... Näytä.
Pystytkö puhumaan?
No perhana!
Hyödytöntä! Ei näistä ole puhumaan.
Herra kapteeni, tämä elää vielä!
Sai vain luodin jalkaansa.
Mitä nyt? - Saivat yhden kiinni. Vievät hänet makasiiniin.
Mercedes!
Pedro...
Merdedes.
Herra kapteeni, minun on päästävä sisään. - Ei nyt. Menkää pois!
Tyttö hyvä, piisaa jo.
Vienkö minä?
Tässä, vain puoli annosta.
En taida tarvita sitä. Voin jo paljon paremmin.
Käsittämätöntä. Mutta hyvä niin.
Pirun hyvää tupakkaa tämä.
Laatutavaraa, vaikea saada.
P-p-paskiainen!
Yksi saadaan kiinni, ja sekin piru vie änkyttää.
Tässä menee koko yö. - Pääasia että puhuu.
Garcés on oikeassa.
Paras vaan puhua suu puhtaaksi.
Ja siihen meillä on omat konstimme.
Lhan tavalliset tarvekalut.
En ihan heti voi luottaa sinuun, mutta kunhan käyttelen tätä -
alkaa se totuuskin löytyä.
Ja kun päästään näihin, meidän välimme ovat...
Miten sen nyt sanoisi... läheiset, kuin veljillä ikään.
Saatpa nähdä.
Kun vuorossa on tämä -
uskon kaiken mitä sinä sanot.
Tehdään näin: Jos lasket kolmeen änkyttämättä, saat mennä.
Älä häntä katso, vaan minua. Minun yläpuolellani ei ole ketään.
Garcés! - Herra kapteeni?
Jos sanon että tämä paska saa mennä, onko joku eri mieltä?
Ei ole, herra kapteeni. Hän voi mennä. - Selvä.
Laske kolmeen.
Yksi. - Hyvä.
Kaksi.
Yksi vielä, ja olet vapaa.
Harmin paikka.
Äitinne voi jo paljon paremmin, Ylhäisyys.
Se lienee teille suuri helpotus.
Niin on, kiitos vain.
Mutta ei kaikki vielä ole hyvin.
Eikö?
Sattui pieni vahinko. - Vahinko?
Niin.
Te rikoitte sääntöjä! - Vain kaksi rypälettä!
Luulin ettei kukaan huomaa.
Olemme erhettyneet! - Erhettyneet?
Te epäonnistuitte! Ette voi palata ikäpäivänä.
Se oli vahinko... - Ette voi palata!
Kuu on täysi kolmen päivän päästä.
Henkenne tulee jäämän ikiajoiksi ihmisten tykö!
Vanhetutte niin kuin he, kuolette niin kuin he -
ja teidän muistonne tulee aikain saatossa häviämän.
Ja me häviämme sen muassa.
Ette näe meitä enää konsaan!
Huomenta, tohtori. Anteeksi varhainen herätys.
Teidän apuanne kaivataan.
Hyvä luoja, mitä hänelle on tehty? - Ei juuri mitään.
Mutta parempaan ollaan menossa.
On hyvä kun olette lähellä, tohtori. Siinä on omat etunsa.
Serrano, pysykää siinä.
Minä puhuin... En paljon...
M-m-mutta minä puhuin.
Olen pahoillani. Olen todella pahoillani.
Tappakaa minut.
Tappakaa minut nyt heti.
Johan on perkele.
Se vie kivun pois.
Kohta se on ohi.
Vahtikaa tohtoria, tulen kohta. - Hyvä on.
Sinä et liiku enää.
Oletko kipeä?
Mitä helvettiä sinä täällä teet?
Kutsu häntä! - Ketä?
Jaa ketä, idiootti? Ferreiroa!
Mitä helvettiä tämä on?
Anna tytön olla! Minä pyydän!
Katso mitä hän piilottelee sinun sänkysi alla!
Mikä se tämä on?
Mitä ihmettä tämä teki sängyn alla?
Se on taikajuuri... Fauni antoi sen minulle.
Kaikkea paskaa sinä annatkin tytön lukea!
Ja tässä on tulos. - Jätä meidät kahden. Puhun hänelle, kulta.
Hyvä on. Kuten tahdot.
Se sanoi että sinä paranet. Ja niin kävi.
Ofelia, sinun pitää kuunnella isääsi.
Tämän täytyy loppua.
Haluan pois täältä! Ole kiltti ja vie minut pois täältä!
Ei se ole niin yksinkertaista.
Kun kasvat isommaksi -
huomaat, että elämä ei ole sitä mitä niissä saduissasi.
Maailma on julma paikka.
Sen sinä saat oppia -
vaikka se tekeekin kipeää.
Ofelia! Ei ole mitään taikuutta.
Ei sinulle, ei minulle, eikä kenellekään.
Äiti! Auttakaa!
Auttakaa!
Miksi teitte sen?
Se oli ainoa mitä voin tehdä.
Ei. Olisitte voinut totella minua.
Niin, mutta en totellut.
Niin olisi ollut parempi teille.
En ymmärrä. Miksi ette totellut minua?
Koska se että tottelee vain tottelemisen vuoksi -
mitään kyselemättä...
Vain teidän kaltaisenne pystyvät siihen, herra kapteeni.
Kapteeni!
Garcés! Kutsukaa lääkintämies! Nyt heti! - Kyllä, herra kapteeni!
Vaimonne on kuollut.
Tutkimattomat ovat Herran tiet.
Ja Hänen armonsa ydin -
on Hänen sanassaan ja arvoituksessaan.
Ja vaikka Jumala lähettää meille viestin -
tulee meidän itsemme tulkita se.
Silläjos avaamme sylimme -
maa ottaa poveensa vain tyhjän kuoren vailla mieltä.
Kaukana onjo sielu, ikuisessa kunniassaan.
Sillä tuskassa me löydämme elämän tarkoituksen -
ja armon tilan, jonka me syntymässä menetämme.
Jumala suuressa viisaudessaan panee ratkaisun meidän käsiimme.
Ja vain fyysisessä olemattomuudessaan -
Hän varmistaa paikkansa meidän sielussamme.
Tunsitte tohtori Ferreiron hyvin, eikö niin, Mercedes?
Kaikki täällä tunsivat hänet.
Se änkyttäjä puhui jostain apurista, täällä myllyllä.
Voitteko kuvitella? Aivan nenäni edessä.
Mercedes, käykää istumaan.
Mitä ajattelettekaan minusta?
Että olen hirviö.
Ei sillä ole väliä, mitä joku minunlaiseni ajattelee.
Hakekaa varastosta lisää viinaa.
Kyllä, herra. Hyvää yötä.
Mercedes...
Unohtuiko jotain? - Niin, herra?
Avain.
Tämähän on ainoa avain, eikö niin?
Kyllä, herra.
Kuulkaas, eräs asia on vaivannut minua.
Ehkä se ei ole tärkeää, mutta...
Kun makasiiniin murtauduttiin kranaatein ja räjähtein -
itse lukkoa ei rikottu.
Kuten sanoin, se tuskin on tärkeää.
Olkaa hyvin varovainen. - Hyvää yötä, herra.
Ofelia!
Ofelia, minä lähden tänä yönä.
Minne? En voi kertoa sitä. En voi... - Ota minut mukaan.
En minä voi, pikkuinen. Mutta tulen takaisin, lupaan sen.
Ota minut mukaan.
Kuulin jotain.
Ei se ollutkaan mitään.
Mercedes.
Ofelia.
Kauanko olet tiennyt?
Kauanko olet pitänyt minua pilkkanasi? Pikku pirulainen!
Vartioikaa häntä!
Ja jos joku pyrkii sisään -
tappakaa tyttö ensin.
Kuivattua lihaa.
Tupakkaa.
Olisitte pyytänyt niin olisin antanut, Mercedes.
Haluan näiden kirjeiden kirjoittajien nimet.
Heti huomisaamuna. - Kyllä, herra kapteeni.
Voitte poistua, Garcés.
Varmastiko, herra kapteeni?
Herranen aika, hänhän on vain nainen.
Niin te olette aina ajatellut.
Siksi minä pystyinkin siihen.
Olin teille näkymätön.
Pahus soikoon.
Keksitte mikä on heikkouteni. Ylpeys.
Mutta meitä kiinnostavat teidän heikkoutenne.
Hyvin yksinkertaista: Te puhutte -
ja minun tulee tietää -
että te puhutte totta.
Meillä on täällä välineet juuri siihen tarkoitukseen.
Ei mitään ihmeellistä.
Tavallisia tarvekaluja vain.
En ihan heti voi luottaa...
En ole vanha mies! Enkä haavoittunut vanki!
Senkin kusipää! Uskallakin kajota tyttöön!
Et olisi ensimmäinen sika, jonka lahtaan.
Hän päästi tuon menemään.
Mitä helvettiä?
Ottakaa kiinni! Tuokaa hänet minulle!
Tuokaa hänet, jumalauta!
Ratsaille!
Vauhtia!
Olisi parempi tulla ihan suosiolla.
Kapteeni sanoi, että jos käyttäydyt...
Älä tee typeryyksiä.
Jos joku sinut tappaa...
...niin mieluiten minä.
Päätin suoda teille uuden mahdollisuuden.
Lupaatteko tehdä mitä pyydän?
Tehdä kaiken pyytämäni -
kyselemättä lain?
Tämä on viimeinen mahdollisuutenne.
Kuulkaa siis.
Noutakaa veljenne ja tuokaa hänet labyrinttiin -
niin pian kuin suinkin, Ylhäisyys.
Veljeni? - Häntä tarvitaan.
Mutta... - Ei enää kysymyksiä.
Ovi on lukossa.
Jos niin on asiain laita, tehkää itsellenne oma ovi.
Jos sallitte, herra kapteeni...
Tulkaa pian.
Mitä nyt? - Serrano palasi, haavoittuneena.
Haavoittuneena?
Missä Garcés on?
Montako niitä oli? - En tiedä tarkkaan, mutta...
Viisikymmentä vähintään. - Muut eivät selviytyneet.
Komentopaikkamme eivät vastaa. - Montako miestä meillä nyt on?
20, ehkä ei sitäkään.
Me lähdemme täältä, sinä ja minä.
Älä pelkää. Ei sinulle käy kuinkaan.
Vahtikaa metsänreunaa. Kun loput miehistä palaavat -
ilmoittakaa heti minulle. Ja pyytäkää vahvistusta nyt heti.
Kyllä, herra kapteeni.
Jätä hänet!
Ofelia!
Kiiruusti, Ylhäisyys!
Tuokaa hänet tyköni.
Kuu on täysi taivaallansa -
siispä voimme käydä portista.
Mitä sinulla on kädessäsi?
Portti aukenee vain -
jos uhraamme hivenen viattoman verta.
Pikku pisaraisen vain.
Se on tehtävistä vihoviimeinen. Kiiruhtakaamme.
Lupasitte totella kyselemättä!
Luovuttakaa lapsonen! - Ei!
Veljeni pysyy minun tykönäni.
Luovutteko pyhistä oikeuksistanne -
tuon rääpäleen vuoksi, jota tuskin tunnette? - Luovun.
Luovutte kruunustanne tuon onnettoman vuoksi -
joka toi muassaan silkkaa surkeutta ja nöyryytystä?
Niin luovun.
Tapahtukoon teidän tahtonne, Ylhäisyys.
Ei!
Minun poikani.
Kertokaa pojalleni...
Kertokaa hänelle isänsä kuolinhetki.
Kertokaa että minä... - Ei.
Hän ei tule tietämään edes nimeäsi.
Noussos ylös, tyttäreni.
Tullos likemmäksi.
Isä.
Vuodatit mieluummin omaasi kuin viattoman verta.
Se oli viimeinen tehtävä, tärkein kaikista.
Teitte viisaan valinnan, Ylhäisyys.
Tullos tyköni -
ja käyös istumaan isäsi rinnalle -
joka niin kauan on sinua vartonut.
Kerrotaan, että prinsessa palasi isänsä valtakuntaan -
ja hallitsi sitä oikeamielisyydellä -
ja sydämen lämmöllä vuosisatojen ajan.
Hänen kansansa rakasti häntä -
ja hänjättijälkeensä pieniä merkkejä ajastaan maan päällä.
Niitä näkevät vain ne, jotka tietävät mistä katsoa.
anoXmous https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud/