Spanien 1944
Borgerkrigen erslut. I bjergene fortsætter væbnede grupper-
- kampen mod det nye fasciststyre.
Man siger, at formeget længe siden...
... i det underjordiske rige, hvor hverken løgn ellersmerte findes -
- levede en prinsesse, derdrømte om menneskenes verden.
Hun drømte om den blå himmel -
- den kølige brise og den strålende sol.
En dag undslap prinsessen sine vogtere og flygtede.
Da hun kom ud, blændede solen hende -
- og slettede enhvererindring om fortiden.
Prinsessen glemte, hvem hun var, og hvorfra hun kom.
Hun ramtes afkulde, sygdom og smerte.
Og med tiden døde hun.
Hendes far, kongen, vidste dog -
- atprinsessens sjæl ville vende tilbage -
- måske i en anden krop, i en anden tid, på et andet sted.
Han ville vente på hende, til sitsidste åndedrag -
- og Jorden ophørte med at dreje rundt.
Hvad vil du med de bøger, Ofelia? Vi skal på landet og være ude.
Eventyr...
Du er da ved at være for stor til at fylde hovedet med det pjat.
Bed ham stoppe.
Ofelia, lige et øjeblik.
Din bror har det ikke så godt.
Er der noget galt, frue? Kan jeg hjælpe?
Nej, jeg skal bare have lidt vand.
Vand til kaptajnens hustru!
Ofelia...
Ofelia, kom nu.
- Jeg så en fe. - Nej, se nu dine sko.
Kom.
Når vi kommer frem, skal du hilse på kaptajnen og kalde ham far.
Du ved ikke alt det gode, han har gjort for os.
Det erjo bare et hult ord, Ofelia.
- Nu kommer de, hr. Kaptajn. - Femten minutter for sent.
Carmen...
Velkommen.
Jeg kan sagtens selv gå.
- Dr. Ferreiro anbefaler det. - Nej.
Jo, kom nu. For min skyld.
Tak.
Ofelia, kom nu ud og hils på kaptajnen.
Ofelia...
Man bruger den anden hånd, Ofelia.
Mercedes.
- Få bagagen båret ind. - Javel.
Det er en labyrint.
En bunke gamle sten, der lå her, længe før møllen kom til.
Du skal ikke gå herind. Du farer bare vild.
- Tak. - Har du læst dem alle?
Mercedes!
Kaptajnen kalder.
Din far spørger efter mig.
Han er ikke min far. Kaptajnen er ikke min far.
Min far var skrædder. Han døde i krigen.
Kaptajnen er ikke min far.
Det ved jeg godt. Kom nu.
Har du set min mor? Er hun ikke smuk?
Har du set, hun er syg, fordi hun skal have barn?
Guerillaen er gået op i bjergene, hvor de er sværere at finde.
De er sgu godt kendt i området. Vi blokerer al adgang.
Al mad og medicin uddeler vi herfra.
Vi tvinger dem herned.
Vi etablerer tre nye kommandoposter. Her, her og her.
Mercedes, bed dr. Ferreiro om at komme.
Javel.
Det her vil give en hel nats søvn.
Bare to dråber før sengetid.
To dråber.
Udmærket.
Drik ud. Godt.
Kald endelig, hvis der er noget. Døgnet rundt.
De eller Deres sygeplejerske.
Godnat.
Luk døren og sluk lyset, skat.
De må se til ham.
Såret heler ikke. Benet er meget slemt.
Mere kunne jeg ikke skaffe. Det beklagerjeg.
Vidal venter på sit kontor.
Kom her, Ofelia.
Dine fødder erjo iskolde, skat!
Er du bange?
Lidt.
- Hvad er det for en lyd? - Det er bare vinden.
Nætterne er noget helt andet her end i byen.
Der hører man biler og sporvogne.
Her er alt sammen så gammelt.
Det hele knirker.
Det er, som om tingene taler.
I morgen harjeg en overraskelse til dig.
- En overraskelse? - Ja.
- En bog? - Nej.
Noget meget bedre.
Hvorfor skulle du gifte dig?
Jeg har været alene så længe.
Jeg er da hos dig. Du var ikke alene.
Du har aldrig været alene.
En dag vil du forstå, jeg heller ikke har haft det let.
Nu bliver din bror lidt urolig.
Fortæl ham en af dine historier.
Så falder han nok til ro.
Bror...
For mange, mange år siden i et fjernt og trist land -
- lå et kæmpe bjerg af sorte, forrevne klipper.
Nårsolen gik ned bag toppen afdette bjerg -
- gik en rose i blomst og gjorde den, derplukkede den, udødelig.
Men ingen turde røre den -
- fordi dens mange torne vargiftige.
Folk talte altid om angsten fordøden og smerten -
- men aldrig om dette løfte om udødelighed.
Hverdag hen mod aften visnede rosen -
- uden at kunne skænke sin gave til nogen.
Glemt og fortabt stod den på toppen afdet bjerg afkold klippe -
- helt alene til evig tid.
Kom ind.
- Hvordan går hun? - Hun er svag.
De kan bare hvile Dem. Jeg sover her.
Hvad med min søn?
Undskyld, hr. Kaptajn.
- Hvordan går det min søn? - Der er ingen grund til bekymring.
Udmærket.
Hr. Kaptajn, Deres hustru burde ikke have rejst, når hun er højgravid.
Mener De det?
Ja, ud fra et rent fagligt synspunkt.
En søn bør fødes, hvorfaderen er. Det var alt.
Lige en ting, hr. Kaptajn...
Hvorfor tror De, det er en dreng?
Nu må De holde op.
Klokken 20 var der aktivitet i den nordvestlige sektor.
Skud.
Sergent Bayona tog en mistænkt til fange.
Den anden er bare hans søn.
- Min far er en hæderlig mand. - Det afgørjeg.
Huen af, når du taler til mig.
Han havde dette våben. Det har været affyret.
- Min far var på kaninjagt. - Hold din kæft!
"Hverken Gud, fædreland eller herre!" Det må jeg sgu nok sige!
- Rød propaganda, hr. Kaptajn. - Det er ikke propaganda.
Det er en gammel almanak.
Vi er bare landmænd.
Fortsæt.
Jeg var i skoven for atjage kaniner, hr. Kaptajn.
Mine døtre er syge.
Kaniner...
Hr. Kaptajn, det passer, når min far siger, han var på kaninjagt.
Nej, nej!
De har myrdet ham!
Morder! Fanden tage Dem!
Sørg for at visitere det rak, før De ulejliger mig.
Javel, hr. Kaptajn.
Mor...
Mor, vågn op.
Mor, her er et eller andet.
Hej... Har du fulgt efter mig?
Er du en fe?
Se her.
Det her er en fe.
Skal jeg følge med?
Udenfor? Hvorhen?
Hallo!
Ekko.
Hallo.
Er det Dem?
Det erjo Dem! De er vendt tilbage.
Bliv nu endelig ikke bange.
Se her.
Jeg hedder Ofelia. Hvem er du?
Mig?
Jeg har haft så mange navne.
Gamle navne, kun vinden kan udtale -
- og træerne.
Jeg er bjerget -
- skoven og jorden.
Jeg er...
Jeg er en faun.
Deres tro tjener, Deres Højhed.
Nej, jeg...
De er prinsesse Moana, datter af underverdenens konge.
- Min far var skrædder. - De er ikke menneskebarn.
Månen gik svanger med Dem.
På venstre skulder har De et mærke, der bekræfter det.
I hele verden har Deres rigtige far åbnet døre -
- så De kunne vende tilbage.
Det her...
Det her er den sidste.
Men vi må forvisse os om -
- at Deres essens ikke er gået tabt.
At De ikke er blevet dødelig.
De må bestå tre prøver -
- inden fuldmåne.
Her er Korsvejenes Bog.
Luk den op, når De er alene -
- og den vil vise Dem Deres fremtid.
Den vil vise Dem, hvad der skal ske.
Den erjo tom.
Mercedes, tilbered de to kaniner til i aften.
De er da for små.
- Der er vel til en stuvning? - Javel.
Kaffen er meget brændt. Smag selv.
I må passe bedre på, når den er over ilden.
Ja, naturligvis.
De her skal tilberedes.
- Han kunne ikke lide kaffen. - Den charlatan!
- Vi skal bruge mere kød og en høne. - Hvorfra?
Lægens og borgmesterens kone kommer.
De æder som svin!
- Og de kæfter op. - Selv under vand!
Mercedes, jeg går lige et øjeblik.
Ofelia...
Din far inviterer på middag i aften.
Se, hvad jeg har lavet til dig.
Kan du lide den?
Sådan en kjole drømte jeg om som barn.
Og se skoene.
Laksko... Kan du lide dem?
Ja, de er meget fine.
Gå nu i bad.
Ofelia.
Skynd dig nu. Jeg vil gerne se dig i kjolen.
Du skal være rigtig fin hos kaptajnen.
Du kommer til at ligne en prinsesse.
En prinsesse?
Rens nu hønerne godt. Og husk også bønnerne.
- Hvor er du henrivende, skat. - Sikke en flot kjole.
Se nu at få arbejdet gjort.
Vil du have lidt mælk med honning?
Gå lidt væk, så jeg ikke sprøjter. Du erjo så fin.
Mercedes, tror du på feer?
Ikke længere. Men jeg gjorde som barn.
Dengang troede jeg på så meget.
- I aftes fikjeg besøg af en fe. - Nå da!
Ikke bare en... Der var flere. Og en faun.
- En faun? - Det sagde han.
Han er meget høj og gammel og lugter afjord.
Min bedstemor sagde, man skal være varsom med fauner.
Mercedes.
Gå med.
Hr. Kaptajn, det hele er her.
Mel, salt, olie, medicin -
- hønsebouillon, oliven, bacon.
- Lækker tobak! - Og rationeringsmærker.
- De må gennemgå listen. - Ja.
Mercedes.
- Nøglen. - Javel.
- Det er vel den eneste, der er? - Ja.
- Fremover beholderjeg den. - Hr. Kaptajn!
Det er nok ikke noget, hr. Kaptajn.
Det er dem.
Fra tidernes morgen, da skoven var ung -
- levede dyr, mennesker og fantasivæsener i harmoni.
De værnede om hinanden -
- og sov sammen underet stort træ -
- derstod på bakken tæt ved møllen.
Nu er træet ved at dø.
Grenene ertørre, og stammen ergammel og forvreden.
Under træet bor en kæmpe tudse, som ikke vil lade detgro.
Du skal give den de tre magiske ravklumperi munden -
- og tage den gyldne nøgle, den hari bugen.
Kun på den måde vil træet blomstre op på ny.
Det er ikke tyve minutter siden.
De er flygtet i al hast.
Højst en halv snes.
Antibiotikum.
De har sgu glemt en lotterikupon.
De er i nærheden.
De røvhuller er i nærheden.
De holder øje med os.
I glemte det her.
Og jeres lotterikupon.
I kan da komme og hente det. Det kan jo være, I har vundet.
Hej, jeg er prinsesse Moana.
Jeg er ikke bange for dig.
Skammer du dig ikke over at leve hernede -
- og leve af det kryb, så du bliver tyk og fed, mens træet dør?
Se!
- Har I ledt på værelset og lageret? - Ja, frue.
- Også i haven og laden? - Ja, frue.
- Hvor pokker er den pige? - Denne vej.
Må jeg præsentere min hustru, Carmen?
- En fornøjelse. - I lige måde.
Fremover er der et rationeringskort pr. Familie... Se på dem.
- Kun et? - Ja.
- Mon det rækker? - Ja, hvis folk holder hus.
Folk må ikke give mad til oprørerne.
De taber terræn. Mindst en er såret.
- Hr. Kaptajn, hvorfra ved De det? - Vi var tæt på at tage dem i dag.
Vi fandt det her. Antibiotikum...
Gud har allerede frelst deres sjæle. Deres kroppe ser han stort på.
Vi står til tjeneste, hr. Kaptajn. De er herjo ikke af egen fri vilje.
Dér tager De fejl.
Jeg er her, så min søn kan komme til verden i et rent og nyt Spanien.
De folk lever i den vildfarelse, at vi alle skulle være lige.
Der er bare den store forskel, at krigen er ovre, og vi vandt.
Og skulle det blive nødvendigt at dræbe alle de idioter -
- så gør vi det. Så enkelt er det.
Vi er her af egen fri vilje.
Vor frie vilje!
- Sæt vand over. Jeg henter brænde. - Ja, det klarer vi.
Ofelia?
Hvordan lærte De kaptajnen at kende?
- Ofelias far syede uniformer. - Nå da!
Da han døde, fikjeg arbejde i en kolonialhandel.
For godt et år siden traf kaptajnen og jeg så hinanden igen.
Det var da pudsigt at møde hinanden igen efter så lang tid.
Ja, det er meget pudsigt.
Tilgiv min hustru. Hun er en smule enfoldig.
Hun tror, folk gider at høre den slags.
Jamen, hr. Kaptajn...
- Frue, pigen er dukket op. - Tilgiv mig.
- Harjeg sagt, jeg traf Deres far? - Nej, det anede jeg ikke.
I Marokko... Det var ganske kort, men han gjorde et stort indtryk.
Han var en stor soldat.
Soldaterne sagde, at da general Vidal døde på slagmarken -
- blev hans ur smadret i faldet og viste præcis, hvornår han døde.
Derved kunne sønnen se, hvordan en tapper mand dør.
Det er vås. Han gik ikke med ur.
Det her piner mig altså.
Når du har badet, går du direkte i seng.
Hører du?!
Somme tider frygterjeg, du aldrig lærer at opføre dig pænt.
Du har virkelig skuffet mig, Ofelia.
Og også din far.
Mener du kaptajnen?
Ham mere end mig.
Jeg fik fat i nøglen.
Før mig til labyrinten.
Hej.
Jeg kommer med nøglen.
Det der er mig, og pigen er Dem.
Og barnet?
De fik fat i nøglen.
Det glæder mig.
Hun troede på dig lige fra starten.
Det fryder hende, at det lykkedes.
Behold nøglen. De får meget snart brug for den.
Og også denne stump kridt.
Nu mangler der blot endnu to prøver -
- og det vil snart være fuldmåne.
Hav tålmodighed. Vi vil snart spadsere -
- gennem de syv runde haver ved Deres slot.
Hvordan kan jeg vide, det er sandt?
Hvorfor skulle en stakkels faun som jeg fylde Dem med løgn?
- Gå bare i gang. - Hold jeres kort klar.
Kom så! Navn?
- For- og efternavn... - Narciso Peña Soriano.
Til tjeneste.
Det er det daglige brød i Francos Spanien -
- som vi opbevarer her. De røde lyver.
I det nye, samlede og frie Spanien -
- erderikke et hjem uden kaminild ellerbrød.
Vis mig, hvad der nu vil ske.
Fortæl mig det.
Ofelia...
Ofelia, hjælp mig.
Hr. Kaptajn!
Kom hurtigt!
I det samlede og frie Spanien er der intet hjem uden kaminild eller brød.
Her er det daglige brød i Francos Spanien.
Deres hustru har brug for absolut ro.
Hun skal have noget beroligende det meste aftiden.
Pigen bør sove i et andet rum. Jeg bliver her, til hun har født.
Få hende rask.
Uanset hvad det kræver, eller hvad det måtte koste.
Få hende rask.
Du skal ikke være bekymret.
Din mor bliver snart rask igen.
Det er hårdt at føde et barn.
Så vil jeg aldrig have børn.
Du hjælper dem i skoven, ikke?
Har du fortalt det til nogen?
Nej, jeg siger det ikke.
Der må ikke ske dig noget ondt.
Heller ikke dig.
Kan du ikke en vuggevise?
Kun en.
Men jeg husker ikke teksten.
Det gør ikke noget. Jeg vil gerne høre den.
Bliv ikke bange. Det er bare mig.
- Er De klar? - Ja.
Så går vi.
Det er vanvid. Hvis han opdager det, myrder han os alle.
- Har du tænkt på det? - Er De så bange for ham?
Nej, det er ikke frygt.
I hvert fald ikke for mit liv.
Pedro!
Bror!
De har undveget prøven.
Nej, men min mor er syg.
Det er ikke nogen undskyldning for forsømmelighed.
Se, her er en alrune-urt.
En plante, der engang drømte om at blive menneske.
Læg den under Deres mors seng -
- i en skål frisk mælk.
Hver morgen giver De den to dråber blod at drikke.
Og sørg nu for at udføre prøven.
Fuldmånen er ved at være over os.
Lad Dem lede af dem her.
De skal til et meget farligt sted.
Vær varsom. Det, der sover der -
- er på ingen måde menneskeligt.
De vil se et overdådigt bord.
Men De må ikke hverken spise eller drikke noget som helst.
Intet overhovedet!
Det gælder Deres liv.
Jeg har lidt brændevin, noget tobak og lidt ost.
Her er et par breve til Trigo og Piloto.
Hvordan går det med benet, Frances?
Hvad tror De? Det er noget lort.
Lad mig se.
Amerikanske tropper -
- og britiske og canadiske -
- er gået i land på en lille strand i det nordlige...
- Frankrig, din stammehøvding. - Ja.
"Over 150.000 soldater under ledelse af general Dwight D. Eisenhower..."
Er det slemt, hr. Doktor?
Hør her, Frances... Det står ikke til at redde.
Jeg prøver at tage det med færrest mulige skær.
Vent lige lidt, hr. Doktor.
"Brug kridtet til at tegne en dør et eller andet sted i værelset."
"Når døren åbner sig, sætter De timeglasset i gang."
"Lad feerne lede Dem på vej."
"De må hverken spise eller drikke noget under opholdet."
"Og sørg for at nå tilbage, før sidste sandskorn falder."
Nej...
Det er den her.
Vi får snart forstærkning. Omkring 50 mand.
Så går vi lige på Vidal.
Hvad sker der så?
I dræber ham, og så kommer der en anden som ham og endnu en.
I er på røven uden våben eller fast lejr. I må have mad og medicin.
Du bør tage dig af Mercedes. Flygt dog over grænsen.
- Det her har I tabt. - Jeg bliver her. Sådan er det.
I må af sted.
Her er nøglen. Men I kan ikke gå derned nu.
Det er præcis det, han venter.
Stol på mig.
Jeg er en kujon.
Nej, du er ej.
Jo, jeg er.
En skide kryster -
- der står til tjeneste for den skiderik.
Vasker hans tøj, reder hans seng og laver hans mad.
Hvad nu, hvis lægen har ret i, vi ikke kan vinde?
Vi gør da i hvert fald livet surt for det røvhul.
Kaptajn Vidal.
Af en eller anden grund er feberen faldet.
Men hun har feber?
Ja, men det viser bare, at kroppen reagerer.
Hør her, hvis De skal vælge, så sørg for at redde barnet.
Den dreng får mit navn og min fars. Sørg for at redde ham.
Bror...
Min bror...
Hvis du kan høre mig -
- sker her ting, som ikke er så gode.
Men du må snart komme herud.
Du har gjort mor meget syg.
Når du skal ud, vil jeg godt bede dig om noget.
Bare én ting.
Du må ikke gøre mor fortræd.
Du skal lære hende at kende. Hun er meget smuk -
- selv om hun godt kan være en del nedtrykt.
Men du skal se, når hun smiler.
Du vil holde meget af hende.
Hør her... Hvis du gør, som jeg siger -
- vil jeg love dig noget.
Jeg tager dig med til mit kongerige og gør dig til prins.
Det loverjeg. En rigtig prins.
Jeg hylede med fløjten, men de flyttede sig ikke.
Jeg prøvede at stoppe, men for sent.
Fyrbøderen og jeg nåede at springe af, men se lige dér.
- Hvad var der i vognene? - Ikke én vogn er åbnet.
- Hvad fanden snakker De om? - Der er ikke taget noget.
Ikke det? Er De sikker?
Jeg ved ikke, hvad de var ude efter andet end at forsinke os.
De kom som lyn fra en klar himmel.
De har granater. De er oppe i bjergene igen.
Vi har omringet nogle, derfaldt bagud.
De flygtede op i bjergene.
Frygtløst, Serrano! Det er den eneste anstændige død.
Serrano...
Lad mig se.
Lad mig nu se.
Kan du sige noget?
Jøsses.
Dem kan vi ikke bruge til noget. De siger intet.
Hr. Kaptajn! Her er en, der lever.
Han er kun ramt i benet.
- Hvad sker der? - De har taget en ovre på lageret.
Mercedes!
Pedro...
- Mercedes. - Hr. Kaptajn, jeg må lige ind...
- Ikke nu. - Flyt Dem!
Det er da rigeligt.
Skal jeg bringe det op?
Her. Det er halvdelen.
Det behøverjeg nok ikke. Jeg har det meget bedre.
Det er mig en gåde, men det glæder mig da.
Mor...
Den er fandeme god!
Rigtig tobak. Meget svært at få fat i.
Rend mig!
Garces, endelig får vi fat i en, og så stammer han sgu.
- Det kommer til at tage hele natten. - Ja, men bare han snakker.
Garces har ret. Du fortællerjo det hele, ikke?
Til den ende tog jeg nemlig et par småting med.
Ting, man lærer hen ad vejen.
Umiddelbart kan jeg jo ikke stole på dig, men med det her -
- skal vi nok få et par sandheder.
Og når vi kommer til den her, får vi nok...
...skal vi sige et mere intimt forhold.
Som brødre. Det vil du få at se.
Når vi så kommer til den her, vil jeg tro på alt, hvad du siger.
Nu skal du høre... Hvis du kan tælle til tre -
- uden at stamme, så er du fri.
Se ikke på ham. Se på mig. Over mig er der ingen.
Garces, nårjeg siger, den nar kan gå, vil nogen så protestere?
Nej, hr. Kaptajn. Så er han fri.
Der hører du. Du skal bare tælle til tre.
- En... - Fint.
To...
Kom nu. En mere og du er fri.
Det var synd.
Deres mor har det bedre, Deres Højhed.
Nu kan De uden tvivl tage den langt mere med ro.
Ja tak.
Men ikke alt er gået så godt.
Ikke det?
- Jeg havde et uheld. - Et uheld?
Ja.
- De brød reglerne! - Det var bare to druer!
Jeg troede ikke, det blev opdaget.
- Så tog vi alligevel fejl. - Fejl?
De faldt igennem og kan ikke vende tilbage.
- Det var et uheld. - De kan ikke vende tilbage!
Det er fuldmåne om tre døgn.
Deres sjæl vil for altid forblive blandt menneskene.
De vil ældes som dem og dø som dem.
Deres hukommelse vil med tiden fortabe sig.
Og vi vil forsvinde med den.
De får os aldrig at se igen!
Godmorgen, hr. Doktor.
Beklager at tilkalde Dem så tidligt. Vi får nok brug for Dem.
- Hvad har de dog gjort? - Ikke så meget.
Men nu lysner det da.
Jeg ser gerne, De bliver her.
Det kan være meget nyttigt.
Serrano, bliv her.
Jeg snakkede. Ikke så meget...
- Men jeg snakkede. - Det gør mig meget ondt.
Dræb mig.
Vil De ikke nok dræbe mig nu?
Den satan!
Du vil ikke længere føle smerte.
Nu er det snart ovre.
- Hold øje med dr. Ferreiro. - Javel, hr. Kaptajn.
Du bevæger dig ikke mere. Er du syg?
Hvad fanden laver du der?!
- Kald på ham. - Hvem?
Dr. Ferreiro, din nar!
Hvad i helvede er det her?
- Nej! - Lad hende være!
Se, hvad hun gemte under sengen. Hvad siger du så?
Ofelia, hvad laver det her under min seng?
Det er en magisk rod, jeg fik affaunen.
Det er det ævl, hun får lov til at læse. Se, hvad det fører til.
Lad mig lige tale med hende alene, skat.
Godt... Som du vil.
Det skulle helbrede dig. Det gjorde detjo også.
Ofelia, du må lytte til din far.
- Det her må høre op. - Nej.
Jeg vil ikke være her. Lad os tage væk herfra!
Så enkelt er det ikke.
Du er ved at blive en stor pige.
Du vil snart forstå, at livet ikke er som i eventyr.
Verden er grusom.
Det vil du snart komme til at forstå. Selv om det gør ondt.
- Nej! - Ofelia!
Der findes ikke magi. Hverken for dig eller for mig eller for nogen anden.
Mor! Hjælp!
Hvorfor gjorde De det?
Jeg havde ikke noget valg.
Nej, De kunne have gjort, som jeg sagde.
Ja, men det gjorde jeg ikke.
Det havde De gjort klogere i.
Jeg forstår det ikke. Hvorfor adlød De ikke?
Den form for blind lydighed -
- uden nærmere eftertanke...
Det er noget, der kun ligger til folk som Dem, hr. Kaptajn.
Hr. Kaptajn.
- Garces, tilkald sygehjælperen. - Javel, hr. Kaptajn.
Deres hustru er død.
Herrens veje er uransagelige.
I hans ord og gerninger-
- liggerselve hans miskundhed.
Herren senderos ganske vist budskabet -
- men laderdet være op til os at tolke det.
Når vi vil favne verden, erden blot en tom og meningsløs skal.
Sjælen ernu langt borte i sin evige himmel.
Det er i smerten, vi finder meningen med livet -
- og det nådeslys, vi fortaber ved fødslen.
I sin uendelige visdom lægger Herren svaret i vore hænder.
Kun ved sit fysiske fravær-
- stadfæster han den plads, han optageri vorsjæl.
De kendte dr. Ferreiro ganske godt. Ikke sandt, Mercedes?
Alle her kendte ham godt.
Stammeren omtalte en stikker her i møllen.
Tænk bare. Lige for næsen af mig.
Mercedes, tag lige plads.
Hvad tænker De om mig?
De tænker vel, jeg er et uhyre.
Det er uden betydning, hvad folk som jeg tænker.
Hent mig noget mere brændevin fra lageret.
Det skal jeg gøre. Godnat.
Mercedes...
Glemte De ikke noget?
Hvad?
Nøglen.
Jeg har den eneste, der er, ikke?
Jo.
Der er faktisk en lille ting, der går mig på.
Det betyder nok ikke det store, men efter at de brød ind i lageret -
- med granater og sprængstof -
- var låsen ikke brudt op.
Nå, men det betyder nok ikke noget.
Pas nu godt på.
Godnat, hr. Kaptajn.
Ofelia...
Ofelia, jeg tager væk nu i nat.
- Hvorhen? - Det kan jeg ikke sige.
- Jeg vil med. - Nej, det går ikke.
- Jeg skal nok hente dig snart. - Jeg vil med.
Jeg hørte noget.
Det var nok ikke noget. Tag det roligt.
Mercedes.
Ofelia.
Hvor længe har du vidst det?
Hvor længe har du holdt mig for nar, din lille mær!
Hold opsyn med hende!
Hvis nogen prøver at komme ind, gør I det først af med hende.
Pølse...
Tobak.
Havde De da bare spurgt, så havde De fået det, Mercedes.
Jeg vil have navnene på brevskriverne.
- Dem fårjeg i morgen. - Javel, hr. Kaptajn.
Du kan gå, Garces.
Er De sikker, hr. Kaptajn?
Hold nu op. Det erjo bare en kvinde.
Det er det, De hele tiden har ment.
Derfor slap jeg af sted med det.
Jeg var usynlig for Dem.
Nå da! De har set mit svage punkt.
Mit hovmod.
Men vi er herjo for at finde Deres svagheder.
Det er sådan set enkelt nok. De taler.
Og jeg må forvisse mig om, at De taler sandt.
Til den ende harjeg nogle småting.
Det er ikke så indviklet.
Det er den slags, man lærer hen ad vejen.
Umiddelbart kan jeg ikke have tillid til...
Jeg er hverken en olding eller en svækling.
Dit røvhul! Du rører ikke pigen.
Du er ikke det første svin, jeg har slagtet!
Han lod hende gå.
Hvad siger du?
Tag hende! Få fat i hende!
- Fang hende så, for helvede! - Sid op!
Følg nu bare med uden vrøvl.
Kaptajnen sagde, at hvis du...
Nu ingen dumheder, skat. Hvis nogen skal dræbe dig...
...må det hellere være mig.
Jeg har valgt at give Dem endnu en chance.
De må love at adlyde.
De skal gøre præcis, som jeg siger, uden at stille spørgsmål.
Det er Deres sidste chance.
Så hør godt efter.
Hent Deres bror og giv ham til mig i labyrinten -
- hurtigst muligt, Deres Højhed.
- Min bror? - Ham får vi brug for.
- Jamen... - Nu ingen spørgsmål!
Døren er låst.
Jamen så må De jo lave Deres egen dør.
Tillad mig, hr. Kaptajn.
- De må komme i en fart. - Hvad er der nu?
- Serrano vendte såret tilbage. - Såret?
Hvor er Garces?
- Hvor mange var de? - Det ved jeg ikke helt, hr. Kaptajn.
- I hvert fald halvtreds. - De andre kom ikke tilbage.
- Vagterne reagerer ikke. - Hvor mange er vi?
Tyve... Måske lidt færre.
Nu tager vi væk. Du og jeg.
Du skal ikke være bange. Der sker dig ikke noget.
Hold udkig ved skovbrynet. Hvis de andre vender tilbage -
- så giv obersten besked. Vi må have forstærkning.
Javel, hr. Kaptajn.
Lad ham være.
Ofelia!
Kom hurtigt, Deres Højhed.
Lad mig få ham.
Fuldmånen står højt på himlen, så vi kan åbne porten.
Hvad er det, du har?
Porten åbner sig kun med et blodofferfra en uskyldsren.
Kun en smule. Bare lige et par dråber.
Det er sidste prøve. Kom nu.
De lovede at adlyde!
- Giv mig barnet! - Nej!
Min bror bliver hos mig.
Sætter De Deres hellige ret over styr for den snothvalp, De dårligt kender?
Ja, jeg gør.
Fraskriver De Dem tronen for hans skyld?
Han, der har forvoldt så megen ydmygelse og lidelse?
Ja, jeg gør.
Som De vil, Deres Højhed.
Nej!
Min søn.
Sig til min søn...
Fortæl ham, hvad tid hans far døde. Sig til ham...
Nej. Han vil end ikke få dit navn at vide.
Rejs dig, min pige.
Træd nærmere.
Far!
Du har ofret dit eget blod i stedet for den uskyldsrenes.
Det var den sidste prøve og den vigtigste.
De traf det rigtige valg, Deres Højhed.
Kom herhen og tag plads ved din fars side.
Han har ventet dig så længe.
Det siges, atprinsessen steg ned i faderens rige.
Derregerede hun retfærdigt og hengivent i hundrederafår.
Hun varhøjt elsket afsine undersåtter.
Hun efterlod sig små spor afsin tid på Jorden -
- som kun ersynlige forden, der ved, hvorman skal søge.
anoXmous https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud/