ДЕВІД АТТЕНБОРО ПРЕДСТАВЛЯЄ
Серед надзвичайних істот, які жили в минулому,
найвідоміший – динозавр.
Тиранозавр королівський.
Тварина, яка запалює нашу уяву.
Яка ж це була тварина?
Який мала вигляд? Як жила?
Сучасна наука знайшла відповіді на ці запитання.
І не тільки про тиранозавра,
а й про інші види, які з ним співіснували.
А найновіша комп'ютерна графіка помогла оживити їх на наших очах.
Планета Земля 66 мільйонів років тому.
У небі повно летючих велетнів.
Глибини океанів патрулюють величезні рептилії.
А на суші різноманітні динозаври
борються за виживання.
Тепер ми чимало знаємо про світ, у якому царювали динозаври.
А це їхня історія.
Доісторична планета
Прісні води
Мільйони років краєвиди нашої планети
різьбили води.
Річки й досі формують ці великі каньйони.
Такі місця – домівка летючих рептилій.
Птерозаврів.
Шкіряні крила натягуються від пальців до щиколоток.
За день вони долають сотні кілометрів.
Щовечора
вони масово прилітають у цей каньйон і ночують на вузьких уступах.
У групах їм безпечніше.
Тут небагато наземних мисливців.
Та один усе-таки є.
Вид динозавра. Велоцираптор.
Тіла вкриті пір'ям, яке зігріває, але літати вони не вміють.
Одначе вони винятково моторні.
І це їм на користь.
Невдалий крок може спричинити катастрофу.
Птерозаври полохливі.
Одразу відлетять, зачувши загрозу.
Якщо велоцираптори хочуть пообідати, потрібний елемент несподіванки.
Легкі тіла й оперені руки
полегшують спуск.
А широкі хвости допомагають тримати рівновагу.
Птерозаври, які відпочивають скраю колонії –
найлегша здобич.
Шум водоспаду глушить звуки обваленого каміння.
Самиця стрибає вище.
Два самці тримаються внизу.
Відстань до крайніх птерозаврів дозволяє їй напасти.
Вона впіймала одного, але решта колонії стривожена.
У цьому хаосі жертва летить в урвище.
Самиця випробовує ефективність опереного хвоста.
І таки рятує свій обід.
Самці ж відбиваються від птерозаврів.
Сила прісної води помітна по всій планеті.
Глобальні температури високі.
Сильні бурі й рясні дощі.
Північна Америка переважно вкрила густим, буйним лісом.
Тут живуть найбільші травоїди в історії Землі.
Які своєю чергою стають здобиччю надзвичайно кровожерливих мисливців.
Тиранозавр королівський.
Цей старий самець щойно вбив трицератопса.
Проте він поранився в процесі.
Тиранозаври вміють полювати на великих травоїдних…
хоч багато з них розвинули «важку оборонну зброю».
Десятиліття полювань на броньовану здобич добряче його пошрамували.
Один бій коштував йому кінчика хвоста.
Нові травми серйозніші.
У такому віці високі ризики інфекції.
Річкова вода допомагає очистити рани.
Завдяки їй він доживе до наступної битви.
Яка, можливо, не за горами.
Ще один тиранозавр.
Чужинець.
Незнайомець пахне інакше.
Це самиця.
Вона молодша й менша.
Проте вона все одно може виявитися суперницею.
Він дає знати, що не має наміру битися.
І воліє спарюватися.
Схоже, вона теж за.
Морда тиранозавра дуже чутлива до дотику,
і вони труться носами.
Розміри й бойові шрами самця свідчать про його звитяги.
Може, це й робить його привабливим партнером в очах самиці.
Вони лишаються вдвох.
І в наступні тижні часто спарюються.
Врешті вона відкладе до п'ятнадцяти яєць.
А з ними з'являється надія на потомство.
Залежні від прісної води ареали швидко й кардинально змінюються.
Подекуди в Центральній Азії
рясні сезонні дощі наповнюють річки, які врешті
виходять з берегів.
І затоплюють прилеглі рівнини.
А у воді бреде дуже дивний динозавр.
Дейнохейр.
Він навіть вищий за тиранозавра.
Його велике качконосе рило ефективно допомагає
збирати водорості.
Цей самець ненаситно їсть,
бо в сухий сезон харчуватися йому було нічим.
У водоростях багато поживних речовин.
Великі заокруглені двадцятисантиметрові пазурі
дають йому змогу вигрібати їх з самого дна.
Він же слугує джерелом поживи для менших істот.
Мух-кровопивць, які живуть у хутрі.
Вони дратують його й боляче кусаються.
Він може успішно почухатися своїми велетенськими пазурами…
але дістає далеко не до всіх місць.
Щоб дістатися до них, потрібна допомога.
Відмерле дерево. Ось і порятунок.
Оце вже краще.
А тепер назад до їди.
Проте дієта, яка складається виключно з мокрих рослин
має невідворотні наслідки.
Що їжа для одного, добриво – для другого.
А такий велетень, як дейнохейр, дає
понад двадцять тонн фекалій щорічно.
Південна Африка.
Щорічні дощі й тут спричиняють повені.
Земля перетворюється на лабіринт з вузьких каналів
поміж багатьма дрібними острівцями.
Тепер це заболочений ліс.
І він приваблює одну з найбільших летючих тварин в історії
планети Земля.
Велетенський птерозавр. Кетцалькоатль.
Це самиця.
З крилами розмахом понад дев'ять метрів.
Вона прилетіла сюди з конкретною метою.
Острівці, утворені через підвищення рівня води –
ідеальне місце, щоб відкласти яйця.
Кетцалькоатлі – справжні майстри польотів.
Проте вони на диво добре почуваються й на суші.
Кожне крило підтримує дуже видовжена кістка
четвертого пальця.
Повернувши крила догори,
вона ефективно пересувається на чотирьох кінцівках.
Самиця прийшла сюди облаштувати гніздо.
Вона обрала вологу болотисту землю,
щоб її яйця з м'якою оболонкою не висохли.
Ці два – тільки початок.
Три тижні вона стерегтиме відкрите гніздо…
і відкладатиме по двоє яєць раз на кілька днів.
Щоб відкладати яйця, потрібно багато сил та енергії.
Яйця величезні: кожне важать приблизно кілограм.
Врешті вона відкладає близько десятка яєць.
Накриває їх зеленню для захисту.
Тепер їй потрібно попоїсти.
Їжі на острові має вистачити, щоб прогодувати її малят.
Проте тут нема нічого такого поживного, щоб угамувати її власний голод.
Самиця летить на полювання деінде…
надіючись, що ізольованість гнізда захистить яйця,
поки її немає.
Ще одна, значно старша самиця кетцалькоатля.
Вона теж шукає безпечне місце, щоб відкласти яйця.
Та на острові може не вистачити їжі для двох великих виводків.
Утім, цю незручність можна вирішити.
Яйця, зрештою, дуже поживні.
Хазяйка гнізда повернулася.
Старша самиця втікає.
Та гніздо молодшої зруйноване.
З десятка відкладених яєць уціліло тільки троє.
Успіх її репродуктивного сезону залежить від цих трьох вразливих яєць.
Вона старанно їх захищатиме ще кілька місяців – до вилуплення.
Проте далі малята мусять дбати про себе самостійно.
Течія річки
вимиває мільярди тонн піску й гравію і навіть пересуває великі каменюки.
Найдрібніші піщинки річка несе на сотні кілометрів,
та коли русло розширюється, течія сповільнюється.
І, як наслідок, скидає зайвий вантаж.
І з'являються тварини, чиї предки раніше жили в морі.
Краби.
У деяких місцях їх десятки на метр квадратний.
Це масіаказавр.
Самка завдовжки до двох метрів.
У неї надзвичайно гострі зуби.
Ідеальні для пережовування дивної багатоногої здобичі.
У крабів міцні панцири, але вони багаті на протеїн.
Від такого важко відмовитися.
І не лише їй.
У неї троє малят.
Зростом десять сантиметрів.
Вони не готові полювати на великих крабів.
Поки що вони доїдають за матір'ю.
Проте мисливські інстинкти розвиваються рано.
Дуже спокусливо.
Менших крабів можна просто проковтнути.
На жаль, свій розмір вони компенсують швидкістю.
Маляті краще далеко не відходити.
Беельзебуфо – жаба-диявол.
Одна з найбільших жаб в історії Землі.
Тепер вона може не їсти місяць.
Ці мілини – чудове місце для полювання,
але життя тут має високу ціну.
Річкова вода наближається до моря.
У воді вже відчутний смак солі.
Під час приливів
у ці канали навідуються гості з моря.
Елазмозаври.
Справжні океанські рептилії.
Запливають у гирло, щоб дослідити ці солонуваті води.
Мільйони тонн твердих частинок,
принесених течією, врешті потрапляють у море.
Річкова вода не одразу змішується з океаном, і якийсь час
два потоки течуть побік.
У всякому разі,
великі косяки риби знаходять, чим поживитися в цих водах.
Хмари осаду прикривають рибу навіть на найменшій відстані.
Та елазмозаври не бояться запливати в найтемніші води,
переслідуючи здобич.
Рибі не сховатися…
навіть над водою.
Елазмозаври збирають останні річкові дари,
перш ніж ті зникають у глибинах океану доісторичної планети.
У наступній серії «Доісторичної планети».
Звязок між матір'ю й малям зазнає складного випробування
у боротьбі за виживання.
Древні вороги борються одне проти одного й проти завірюхи.
А оперені динозаври правлять крижаним світом.
Щоб дізнатися про наукові витоки цих кадрів,
завітайте на сторінку серіалу «Доісторична планета».
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська