KERTOJANA DAVID ATTENBOROUGH
Kaikkien aikojen merkittävimpiä -
ja tunnetuimpia eläimiä on eräs dinosaurus.
Tyrannosaurus rex.
Se herättää kaikkien kiinnostuksen.
Millainen eläin se oli?
Miltä se näytti, ja miten se eli?
Tieteellinen tutkimus on selvittänyt vastaukset kysymyksiin,
ei pelkästään Tyrannosaurus rexin -
vaan myös sen rinnalla eläneiden lajien suhteen.
Ne kaikki voidaan herättää eloon uudenaikaisen kuvateknologian avulla.
Planeettamme 66 miljoonaa vuotta sitten.
Taivas oli täynnä lentäviä jättiläisiä.
Merten syvyyksissä partioivat hirviömäiset liskot.
Maan päällä erilaiset dinosaurukset -
kamppailivat eloonjäännistä.
Tiedämme nyt paljon maailmasta, jota dinosaurukset hallitsivat.
Tämä on niiden tarina.
Vesi on kaivertanut planeettamme maaperää jo miljoonia vuosia.
Joen virta muokkaa täällä yhä upeita kanjoneita.
Lentoliskot viihtyivät tällaisissa paikoissa.
Pterosaurukset.
Niiden nahkaiset siivet ulottuvat sormista nilkkoihin.
Ne voivat lentää päivässä satoja kilometrejä.
Ne kerääntyvät iltaisin suurina laumoina nukkumaan kanjonin kapeille kielekkeille.
Parvi tarjoaa suojaa.
Eivätkä maalla elävät pedot juuri uskaltaudu tänne.
Yhtä lukuun ottamatta.
Se on eräs dinosaurus. Velociraptor.
Höyhenet lämmittävät sen ruumista, mutta se ei osaa lentää.
Velociraptorit ovat kuitenkin poikkeuksellisen ketteriä.
Hyvä niinkin.
Yksi väärä askel voisi johtaa tuhoon.
Lentoliskot ovat säikkyjä.
Ne lähtevät lentoon aavistaessaan vaaraan.
Jos Velociraptorit haluavat syödä, niiden on yllätettävä saalis.
Höyhenpeitteiset eturaajat ja kevyt ruumis auttavat niitä -
laskeutumaan hallitusti.
Leveästä hännästä on hyötyä, kun on pysyttävä tasapainossa.
Yhdyskunnan laitamilla lepäilevät lentoliskot ovat helppoja saaliita.
Kallion rapina hukkuu vesiputouksen pauhuun.
Naaras etenee yläkautta.
Kaksi urosta pysyvät alhaalla.
Pari lentoliskoa on lähes iskuetäisyydellä.
Naaras nappasi yhden, mutta koko yhdyskunta pelästyi.
Kaaoksen keskellä saalis putoaa kielekkeeltä.
Naaras käyttää höyhenpeitteistä häntäänsä.
Se saa lopulta ateriansa.
Urokset jäävät väijymään lentoliskoja.
Makean veden voima jättää jälkensä eri puolille planeettaa.
Lämpötilat ovat korkeita.
On rajuja myrskyjä ja rankkasateita.
Pohjois-Amerikka on pääosin rehevän ja tiheän metsän peitossa.
Täällä asuu yksi kaikkien aikojen suurimmista kasvinsyöjistä.
Se puolestaan kiinnostaa erästä hyvin julmaa petoa.
Tyrannosaurus rex.
Vanha uros on juuri tappanut Triceratopsin.
Se on kuitenkin loukkaantunut taistelussa.
Tyrannosaurus rex saalistaa suuria kasvinsyöjiä,
mutta monet niistä ovat kehittäneet puolustuksekseen tehokkaita aseita.
Nahkaan jääneet arvet kertovat lukuisista kohtaamisista saaliiden kanssa.
Tyrannosauruksen häntäkin katkesi eräässä taistelussa.
Uudet vammat ovat vakavampia.
Dinosaurus on vanha, joten tulehdus voi olla kohtalokas.
Jokivesi voi auttaa puhdistamaan haavat.
Tyrannosaurus voi selviytyä tästä ja valmistautua uusiin taisteluihin.
Sitten tapahtuu jotain odottamatonta.
Toinen Tyrannosaurus rex.
Muukalainen.
Tulokkaan tuoksu on kuitenkin erilainen.
Se on naaras.
Se on nuorempi ja pienempi.
Se voi kuitenkin osoittautua kilpailijaksi.
Uros näyttää selvästi, ettei taistelu kiinnosta.
Se haluaisi mieluummin paritella.
Naaras näyttää suostuvan.
Tyrannosauruksen kuono on hyvin kosketusherkkä.
Neniä hierotaan.
Suuri koko ja taisteluissa saadut arvet kertovat uroksen olevan selviytyjä.
Se saattaa tehdä uroksesta viehättävän kumppanin naaraan silmissä.
Ne siis pysyvät yhdessä.
Ne parittelevat säännöllisesti tulevien viikkojen aikana.
Naaras munii lopulta jopa 15 munaa.
Muniin kätkeytyy lupaus jälkikasvusta.
Makeasta vedestä riippuvat elinympäristöt voivat muuttua nopeasti ja radikaalisti.
Tietyillä Keski-Aasian alueilla kausittaiset rankkasateet täyttävät joet,
ja ne alkavat tulvia.
Ympäröivät tasangot joutuvat veden valtaan.
Vedessä kahlaa yksi oudoimmista dinosauruksista.
Deinocheirus.
Se on pidempi kuin Tyrannosaurus rex.
Se kerää ankkamaisella nokallaan vesikasveja hyvin tehokkaasti.
Tämä uros ahmii kasveja,
koska se on syönyt hyvin vähän pitkän kuivan kauden aikana.
Vesikasveissa on paljon ravintoaineita.
Suuret ja käyrät kynnet ovat 20 senttimetriä pitkät.
Dinosaurus kaivaa niillä helposti kasvit esiin pinnan alta.
Se on itsekin ravinnonlähde pikku otuksille.
Verenimijäkärpäset tunkeutuvat sen turkkiin.
Ne ärsyttävät ja aiheuttavat kipua.
Suurilla kynsillä on helppo raapia,
mutta kaikkialle on mahdotonta yltää.
Dinosaurus tarvitsee apua ratkaistakseen ongelman.
Kuolleesta puusta voisi olla hyötyä.
Näin on paljon parempi.
Dinosaurus voi nyt palata syömään.
Vain märistä kasveista koostuvalla ruokavaliolla -
on kuitenkin yksi väistämätön seuraus.
Ruoasta tulee lannoitetta uusille kasveille.
Jättimäinen Deinocheirus voi tuottaa -
vuosittain yli 18 tonnia lantaa.
Eteläinen Afrikka.
Myös täällä sateet aiheuttavat vuosittain tulvia.
Vesi synnyttää maisemaan kapeiden kanavien sokkelon.
Se virtaa lukemattomien pienten saarien ympärillä.
Syntyy makean veden suo.
Se viehättää yhtä suurimmista lentävistä eläimistä,
joka on elänyt planeetallamme.
Jättimäinen lentolisko on nimeltään Quetzalcoatlus.
Tämä yksilö on naaras.
Sen siipien kärkiväli on yli yhdeksän metriä.
Se on tullut tänne erityisestä syystä.
Nousevan veden luomat pienet saaret -
ovat ihanteellinen paikka munimiselle.
Quetzalcoatlukset hallitsevat lentämisen täysin.
Ne ovat yllättävää kyllä päteviä myös maan pinnalla.
Siipiä kannattelevat kaukana neljännen sormen päissä olevat luut.
Kääntäessään siivet ylöspäin -
naaras voi kävellä tehokkaasti neljällä raajalla.
Naaras on tullut tänne pesimään.
Se rakentaa pesän kostealle ja soiselle maaperälle,
jotta pehmeäkuoriset munat eivät kuivuisi.
Nämä kaksi ovat vain alkua.
Seuraavien kolmen viikon ajan naaras vartioi avointa pesää -
ja munii silloin tällöin pari munaa lisää.
Muniminen vie paljon voimia ja energiaa.
Munat ovat suuria. Yksi muna painaa noin kilon.
Naaras munii yhteensä noin 12 munaa.
Se peittää munat kasvillisuudella piilottaakseen ne.
Sen on nyt syötävä.
Saarella pitäisi olla riittävästi ruokaa kuoriutuville poikasille.
Siellä ei kuitenkaan ole mitään tarpeeksi suurta naaraan nälän tyydyttämiseksi.
Naaraan on lähdettävä saalistamaan muualle -
ja luotettava, että munat pysyvät turvassa peitteiden alla -
sen ollessa poissa.
Toinen, paljon vanhempi Quetzalcoatlus-naaras.
Sekin etsii turvallista paikkaa munilleen.
Täällä ei ehkä ole tarpeeksi ruokaa kahdelle jättiläispoikueelle.
Ongelman voi ratkaista.
Munat ovat hyvin ravitsevaa ruokaa.
Pesän omistaja on palannut.
Vanhempi naaras joutuu lähtemään.
Nuoremman naaraan pesä on kuitenkin tuhottu.
Vain kolme munaa on säilynyt.
Pesimäkauden tulos riippuu nyt kolmesta hauraasta munasta.
Naaras suojelee niitä parhaansa mukaan parin kuukauden ajan ennen kuoriutumista.
Sen jälkeen poikasten on selviydyttävä yksin.
Joen vesi virtaa alaspäin -
ja liikuttaa samalla miljardeja tonneja hiekkaa, kiviä ja jopa suuria lohkareita.
Hienommat ainekset voivat kulkeutua veden mukana satoja kilometrejä,
mutta virta hidastuu, kun joesta tulee leveämpi.
Silloin osa aineksista juuttuu paikoilleen.
Hiekasta alkaa putkahdella esiin eläimiä, joiden esi-isät elivät meressä.
Rapuja.
Niitä on paikoitellen kymmeniä neliömetriä kohden.
Tämä on Masiakasaurus.
Naaras on noin 180 senttiä pitkä.
Sen hampaat ovat teräviä kuin neulat.
Ne sopivat hyvin harvinaisen monijalkaisen saaliin käsittelyyn.
Rapujen munat ovat kovakuorisia, mutta niissä on paljon proteiinia.
Tilaisuutta ei voi jättää hyödyntämättä.
Se kiinnostaa muitakin.
Naaraalla on kolme poikasta.
Ne ovat vain kymmensenttisiä.
Ravut ovat niille vielä liian suuria.
Poikaset nauttivat emon ruoantähteistä.
Joidenkin poikasten saalistusvietti kehittyy kuitenkin aikaisin.
Hyvin houkuttelevaa.
Pienimmät ravut voi niellä kokonaisina.
Ikävä kyllä ne ovat pieniä mutta vikkeliä.
Poikasten on parasta pysytellä lähistöllä.
Beelzebufo on paholaismainen rupikonna.
Se on yksi historian suurimmista sammakoista.
Se syö seuraavan kerran kuukauden päästä.
Hiekkasärkillä on runsaasti ruokaa,
mutta elämä niillä voi olla vaarallista.
Joen virta lähestyy täällä merta.
Vedessä voi jo tuntea suolan maun.
Nousuveden aikana -
rämeen kanaviin saapuu vieraita mereltä.
Elasmosauruksia.
Nämä liskot elävät meressä.
Ne lähtevät kuitenkin toisinaan seikkailemaan murtoveteen.
Tänne on kulkeutunut miljoonia tonneja maa-ainesta -
joen mukana. Se päätyy lopulta mereen.
Jokivesi ei sekoitu mereen heti, ja hetken ajan -
vesimassat virtaavat vierekkäin.
Siitä huolimatta -
suuret kalaparvet löytävät näistä vesistä paljon ravintoa.
Maa-aineksen muodostamat pilvet kätkevät kalat suojaansa.
Elasmosaurukset eivät kuitenkaan epäröi uida mitä sameimpaan veteen -
saaliinsa perässä.
Kalat eivät voi paeta -
edes hyppäämällä ilmaan.
Elasmosaurukset nappaavat joen viimeiset antimet,
ennen kuin sen jäänteet sekoittuvat esihistoriallisen planeettamme meriin.
Seuraavassa jaksossa:
emon ja poikasten välinen side joutuu koetukselle -
eloonjäämistaistelussa.
Vanhat viholliset taistelevat toisiaan ja jäätäviä lumimyrskyjä vastaan.
Höyhenpeitteiset dinosaurukset hallitsevat jään valtakuntaa.
Tutustu tieteeseen tarinoiden taustalla -
sarjan sivustolla.
Tekstitys: Liisa Sippola