- בהגשתו של דייוויד אטנבורו -
אין ספק שאחד מבעלי החיים המופלאים ביותר שחי אי פעם,
ולבטח אחד המפורסמים ביותר, הוא דינוזאור.
טירנוזאורוס רקס.
בעל חיים שמצית את הדמיון של כולנו.
איזה מין בעל חיים הוא היה?
איך הוא נראה? איך הוא חי?
המחקר המדעי ענה על שאלות כגון אלה.
ולא רק ביחס לטי-רקס,
אלא גם כן ביחס לזנים אחרים שחיו לצדו.
וטכנולוגיית הדימות החדישה ביותר מאפשרת לנו להקים לתחייה את כולם.
כדור הארץ, לפני 66 מיליון שנה.
השמים מלאים בענקים מעופפים.
בימים, זוחלים מפלצתיים מסיירים במעמקים.
וביבשה, דינוזאורים מכל המינים,
כולם מתמודדים במאבק ההישרדות.
אנחנו יודעים כיום הרבה כל כך על עולם שנשלט בידי הדינוזאורים.
זהו סיפורם.
- "מדבריות" -
המערב של אמריקה הדרומית
ואחד המקומות השוממים ביותר על פני הכוכב הפרהיסטורי הזה.
בעלי חיים מעטים מעזים להגיע לכאן,
ולמרות זאת המקום משמש כבמה לאחת ההתקהלויות המדהימות בעולם.
דרדנוטוס.
טיטאנוזאור. אורכו כ-26 מטרים והוא שוקל כ-40 טונות.
כל אלה זכרים,
והם רחוקים מאוד משטחי המרעה העשירים שלהם ביערות.
הם באים לכאן למטרה אחת בלבד. להילחם על הסיכוי להזדווג.
המוני נקבות בוחנות את הזכרים שזה עתה הגיעו,
מעריכות את חוזקם ואת התאמתם.
הצוואר העצום של הטיטאנוזאורים
נתמך על ידי שלד מלא אוויר וקל במיוחד.
עצמות הצוואר החלולות שלהם מחוברות לסדרה של מפוחים
שמנפחים שקי אוויר מוזרים בגרון.
הזכרים בעלי תצוגות החיזור המרשימות ביותר ימשכו הכי הרבה הנקבות.
הזכר העצום הזה, לבן מרוב אבק,
מחזיק בבמה המרכזית זה שבועיים.
הוא שוקל 50 טונות כמעט.
ותצוגת החיזור שלו עד כה
הרתיעה את כל קוראי התיגר.
אבל הזכר החדש הזה...
לא נרתע.
להרים גוף כה עצום זה מתיש.
זה קרב של סיבולת.
בעת שהעימות מסלים, כל לוחם מנסה לפצוע את יריבו,
דוקרים זה את זה בציפורניים חדות דמויות פגיון בכל אצבע
ופוצעים את העור בשיניהם.
עד שבסופו של דבר...
מהלומת הנוקאאוט.
שלטונו של הזכר הזקן הסתיים סוף סוף.
המנצח הצעיר תופס את מקומו בבמה המרכזית.
מחיר ההפסד, עבור חלקם, גבוה מאוד.
על אף שישנם בעלי חיים המותאמים היטב לתנאי המדבר,
ההישרדות שלהם תכופות על סף תהום.
במיוחד כאן באסיה,
היכן שבשיאו של הקיץ
הטמפרטורות נוסקות ליותר מ-60 מעלות צלזיוס...
ומים מתאדים בן רגע.
גם כאן יש זוחלים בעלי מראה אכזרי.
אבל הלטאה הקטנה הזאת באורך של מספר ס"מ בלבד.
כאן אף פעם לא קל להשיג ארוחה.
הפגר העצום הזה נראה מבטיח.
זאורופוד מת.
סעודה פוטנציאלית עבור רבים.
אבל באופן מוזר, הכול שקט.
טרבוזאורוס...
במדבר הזה, שווה ערך לטי-רקס.
הם מרחיקים את כולם.
אבל עבור הלטאה, ייתכן שהם מספקים הזדמנות.
אם יש דבר אחד שמושך זבובים יותר מפגר...
זה טרבוזאורוס ישן שניזון מאותו פגר...
הגיע הזמן להיות נועז.
ולוצירפטור.
הגיע הזמן להיות זהיר.
כי ולוצירפטורים צדים תכופות יחד.
הטרבוזאורים ממשיכים הלאה.
וכעת הפטרוזאורים יכולים לנחות...
ולתבוע נתח מהפגר.
מבחינתה של הלטאה הקטנה, ההזדמנות חלפה לה.
להפיק את המיטב מהזדמנויות חולפות זה מפתח להישרדות במדבר,
וישנם דינוזאורים שמצליחים לעשות את זה ביעילות רבה.
מונונוקיוס הוא מומחה מדברי.
בדומה לבעלי חיים מדבריים רבים,
היא חייבת לסייר בשטח ענק כדי למצוא מספיק מזון.
רגליים חשופות עוזרות לקרר את גופה.
הנוצות על גופה מגינות עליה מקרני השמש,
ומספקות לה חוש על.
הן יוצרות דיסקות בפנים שעוזרות לשמוע את הצליל החלש ביותר.
שמיעה כיוונית סופר רגישה שכזאת
מספקת לה מפה מנטלית של הגזע החלול ושל מה שנמצא בתוכו.
כעת היא משתמשת בנשק שהעניק לציידת הזאת את שמה.
מונונוקיוס. טופר אחד ענק.
בדיוק מה שהיא צריכה כדי לפתוח קן טרמיטים.
ויש לה מכשיר מיוחד נוסף.
לשון גמישה שאורכה כפליים מאורך ראשה.
ארוחה מעולה ועשירה בחלבון,
אילו רק הטרמיטים לא היו מעצבנים כל כך.
מומחים כמו המונונוקיוס יכולים לשגשג במדבר הצחיח הזה.
אבל התנאים האלה לא תמיד נשארים אותו הדבר.
במקרים נדירים
רוחות הרים קרירות יותר מגיעות ומתערבבות עם האוויר החם שעולה למעלה.
סערה מדברית שמביאה איתה גשם רצוי.
ייתכן שהיא מעולם לא ראתה את האדמה רטובה כל כך.
זה משנה את הנוף בדרכים בלתי צפויות.
זרעים שהיו במצב של תרדמת מתעוררים לחיים.
הם משנים את מראהו של הנוף הצחיח בתוך מספר ימים.
ועם הצמחייה מגיע שפע של מזון,
אם יודעים איך לתפוס אותו.
אננטיאורניתים, זן קדום של ציפור.
אבל אולי מעט גדול מדי כדי לצוד אותו.
ההסתגלות לעולם כה שונה ולא מוכר יכולה להיות קשה.
אוי ואבוי.
סוף סוף, היא תופסת משהו.
אבל האתגרים החדשים הללו יהיו קצרים.
דבר אחד ודאי במדבר:
חום קופח ואדמה חרוכה ישובו בקרוב.
פרחים יהיו לא יותר מזיכרון רחוק.
לא רק כוחה חסר הרחמים של השמש
הופך את המדבר לעוין כל כך.
גם רוחות.
כאן באסיה המרכזית הן נושבות במהירות על פני הנוף,
מייבשות את האדמה עוד יותר ועוקרות צמחייה.
דינוזאורים גדולים תמיד נמצאים בתנועה
בניסיון להתמודד עם התנאים הקשים.
הדינוזאורים בעלי מקור הברווז האלה הם ברסבולדיה.
הם מומחים למרחקים ארוכים.
והם מסוגלים לשרוד ללא מים למשך פרק זמן ארוך להדהים.
אבל במקרים נדירים יש שפע.
כשהגשם כן יורד,
הוא יכול לחלחל לתוך האדמה ולעבור מרחקים גדולים מתחת לפני הקרקע.
עד שבכמה מקומות מיוחדים המים עולים לפני הקרקע
ויוצרים נווה מדבר.
מים מושכים בעלי חיים מדבריים מכל הסוגים ממרחקים גדולים.
חלקם מגמדים את כל האחרים.
הטיטאן המונגולי.
הם עצומים.
הם שוקלים יותר מ-70 טונות,
והם בין בעלי החיים הגדולים ביותר שהתהלכו אי פעם על פני האדמה.
מקום מסוכן לשתייה עבור מונונוקיוס זעיר.
אולי יש המון רב,
אבל אם יש לך את הצוואר הכי ארוך בעולם, אתה יכול לדלג על התור.
התקהלות שכזאת מושכת תשומת לב.
טרבוזאורוס.
אבל בדומה לכל האחרים, הצייד בא לכאן רק בשביל המים.
עם פיות צמאים כה רבים ששותים ביום ובלילה,
המים לא מחזיקים מעמד זמן רב.
בעלי החיים מתפזרים,
והתנאים הקשים והצחיחים שוב חוזרים.
לאורך מיליוני שנים מים ביתרו מדבריות מסוימים
והפכו אותם לנופים מרהיבים...
כמו כאן באפריקה הצפונית.
אזורי הקניונים האלה מציעים לכמה מבקרים במדבר הזדמנויות מיוחדות.
עם מוטת כנפיים של כחמישה מטרים, ברברידקטילוס, סוג של פטרוזאור,
יכול לנצל את זרמי האוויר החם ללא מאמץ...
ולעבור מרחקים גדולים,
למרות העובדה שלחלקם יש כרבולות עצומות.
בכל שנה זכרים ונקבות מתאספים במקומות המיוחדים הללו בשמים
באלפיהם.
אין טורפים קרקעיים בפסגות של הרמות המבודדות האלה,
כך שאלה מקומות שבטוח לנחות בהם.
זכרים גדולים בוחרים באזור שבו יבצעו את תצוגות החיזור שלהם...
בזמן שרווקים צעירים ולהוטים חגים מעל.
בעלי טריטוריה מגרשים מתחרים.
מסר שלפעמים צריך לחזק באלימות.
אבל אתה לא בהכרח חייב להיות במשקל כבד כדי להצליח.
ישנם זכרים שלא מפתחים את הכרבולת הענקית.
אלה זכרים מתגנבים שנראים כמו נקבות
וכך מנסים שלא יבחינו בהם.
זה משחק מסוכן...
כי הזכרים הגדולים מסיירים ללא הרף.
והם מבצעים את תצוגות החיזור שלהם.
המתגנב זוהה.
אבל למעשה...
הוא לכד את עינו של זכר גדול.
אבל המתגנב מעמיד פנים שהוא נקבה שאינה מעוניינת...
ודוחה את חיזוריו של הזכר.
כעת חוזרים למשימה...
והגיע הזמן לבצע את המהלך שלו.
הצלחה.
זכרים גדולים אולי נראים מושכים יותר,
אבל נראה שהנקבות מבטיחות להביא לעולם את הצאצאים החזקים ביותר
בכך שהן מזדווגות עם כמה שיותר בני זוג...
בין שהם מעוטרים בצורה מרשימה ובין שהם סתם מתגנבים.
לא רק בעלי חיים יוצאי דופן ומוזרים
חיים במדבריות של הכוכב הפרהיסטורי.
יש גם נופים מוזרים שלא מן העולם הזה.
כמו כאן באמריקה הדרומית.
זה נראה אולי כמו שלג,
אבל הדיונות הגדולות הללו לא מורכבות מחול, אלא מגבס.
גבס הוא מינרל דק ולבן, שמתמוסס במים בקלות כה רבה
שהוא יכול להתקיים בצורתו המוצקה רק באזורים היבשים ביותר על פני האדמה.
הדיונות הללו כה יבשות עד שהחיים כאן כמעט בלתי אפשריים.
למרות זאת יש דינוזאורים שמצליחים לעשות את זה.
סקרנוזאורוס, סוג של הדרוזאור קטן.
על אף שהם מסוגלים לשרוד מתזונה באיכות ירודה,
פעם בעשור בערך האזור הזה מתייבש בצורה כה קיצונית
עד שכמעט כל הצמחייה נובלת ומתה.
עם צאצאים שיש לדאוג להם, זה עלול להוביל להכחדת העדר.
אבל חלק מהמבוגרים ומהמנוסים יותר
זוכרים אולי מקורות פוטנציאליים אחרים למזון ולמים.
והם יודעים שהדרך לשרוד היא לא לנסות לעזוב את המדבר
אלא להמשיך לנדוד לאורך הדיונות הרותחות.
עם רוחות עזות ועם חולות נודדים, המדבר תמיד נמצא בתנועה.
וזה הופך את הניווט למסובך.
העדר מעדיף לנוע בלילה.
הלילה לא רק קריר יותר,
אלא גם חושף מפה שעשויה לאפשר לבעל החיים למצוא את דרכו
בתוך מדבר חסר מאפיינים שמשתנה ללא הרף.
מפה בשמים.
בדומה לבעלי חיים נודדים רבים,
הדרוזאורוס מסוגל לזהות תמרורים שמימיים.
בשעות היום השמש הקופחת עדיין מכה מלמעלה.
גם אם יצליחו למצוא צל, זה עלול להיות סוף המסע עבור חלקם.
אבל יש משהו אחר שעשוי לעזור להם.
הצליל העמוק והרועם של גלים שנשברים על קו חוף רחוק
עובר קילומטרים רבים בדיונות.
הצליל כה נמוך עד שבעלי חיים רבים לא מסוגלים לשמוע אותו.
אבל הדרוזאורוסים יכולים, וכך הם מצליחים למצוא את הדרך לחוף.
אבל במדבר הזה יש עדיין מכשול נוסף שיש להתגבר עליו.
דיונות חוף עצומות חוסמות את דרכם.
חול תלול ובלתי יציב שבו כל צעד שואב אנרגיה.
הם הצליחו.
והגמול הראשון שלהם הוא ליקוק טיפות מים שהתעבו על עורם
מהערפל שנוצר במקום שבו הדיונות והאוקיינוס נפגשים.
והערפל הזה גם מזין גן עדן חופי עשיר.
זה מספיק כדי להזין את העדר לעת עתה,
אבל ברגע שהמזון ייגמר הם ייאלצו להמשיך הלאה...
ושוב להתמודד עם אתגרי החיים
במדבריות של הכוכב הפרהיסטורי.
בפרק הבא של "Prehistoric Planet",
אחד הדינוזאורים המוזרים ביותר שחיו אי פעם.
ענק מוזר בעל מקור ברווז סועד בביצה גדולה בפנים הארץ.
ובזמן שמים מתוקים זורמים מהמקור ועד לים,
הם מעצבים את החיים של כל היצורים שבהם הם נוגעים.
כדי ללמוד על המדע שמאחורי הסיפורים,
היכנסו כעת לעמוד האינטרנט של הסדרה "Prehistoric Planet".
תרגום: גיא רקוביצקי