UVÁDZA DAVID ATTENBOROUGH
Medzi najpozoruhodnejšie a určite najznámejšie zvieratá,
ktoré kedy žili, patria dinosaury.
Tyrannosaurus rex.
Toto zviera podnecuje predstavivosť všetkých z nás.
Aký druh zvieraťa to bol?
Ako vyzeral? Ako žil?
Vedecký výskum tieto otázky zodpovedal.
A nielen o T. rexovi,
ale aj o iných druhoch, s ktorými nažíval.
A najnovšie zobrazovacie technológie nám umožňujú všetkých ich oživiť.
Planéta Zem pred 66 miliónmi rokov.
Obloha je plná lietajúcich obrov.
Morským hlbinám vládnu obrovské plazy.
A na súši dinosaury každého druhu
bojujú o prežitie.
V súčasnosti vieme o svete, ktorému vládli dinosaury, veľmi veľa.
Toto je ich príbeh.
Prehistorická planéta
Pobrežia
Južné pobrežia veľkého vnútrozemského mora,
ktoré oddeľuje Severnú Ameriku.
A stopy najväčšieho predátora pevniny.
Tyrannosaurus rex si šiel zaplávať.
Vďaka dutým kostiam naplnených vzduchom a silným zadným končatinám
je T. rex veľmi zdatným plavcom.
Toto je dospelý samec s mladou rodinkou.
Jeho potomkovia sú už dosť starí, aby sa s ním vydali na cestu
na jeden z mnohých ostrovov, ktoré sú roztrúsené okolo tohto pobrežia.
Nie je to dlhá plavba, no i tak môže byť nebezpečná.
Mosasaur.
Obrovský morský jašter dvojnásobne väčší ako tyranosaurus,
ktorý váži vyše 15 ton.
Je to najväčší predátor na zemi.
Mosasaury si obvykle pochutnávajú na korytnačkách.
No tieto mladé by boli vítanou pochúťkou.
Dospelý T. rex sa aj vo vode
dokáže veľmi efektívne obrániť.
No mláďatá musia zostať nablízku.
Počas prvého roka príde Tyrannosaurus rex často
o najmenej dve tretiny z pôvodných približne 15 mláďat.
Zostali len štyri.
Ostrov predstavuje bezpečie a prísľub jedla.
Hniezdia tu obrovské dvojtonové korytnačky.
No prilákala ho sem práve táto.
Je mŕtva a tyranosaurus zacítil jej rozkladajúce sa telo.
Stačí, ak sa dostane k jej brušnej strane,
a poľahky získa vyše 900 kilogramov mäsa.
T. rex má najsilnejšiu čeľusť v ríši zvierat.
A dokáže hrýzť silou vyše piatich ton.
Mláďatá chcú ochutnať tiež, no on sa nedelí.
Je načase, aby sa naučili loviť samy.
Pláž však nevyzerá veľmi sľubne.
No s blížiacim sa večerom sa to začína meniť.
Z piesku sa vynárajú korytnačie mláďatá a náhlia sa do mora.
Mladému T. rexovi sa naskytla ideálna príležitosť učiť sa.
Práve vyliahnuté korytnačky majú pre nováčika vhodnú veľkosť na lov.
Zvedavosť sa vyplatí každému lovcovi.
Má sa čo učiť.
Je tu dosť potravy, aby sa nasýtil rodič aj mladé.
A ak všetko zlyhá,
stále môžete večeru niekomu ukradnúť.
Na celej planéte
pokrývajú tieto plytké pobrežné moria oblasť 40 miliónov štvorcových kilometrov.
Oveľa viac, ako má najväčší kontinent.
Vďaka rozlohe spolu s bohatými vodami
predstavujú veľmi dôležitý habitát.
Kdekoľvek zem obmýva more,
z hlbín sa vynárajú živiny a podporujú rozmanitý život.
Mimoriadne bohatý je tu, v Severnom Atlantiku,
kde obrovské húfy rýb plávajú blízko pri pobreží.
Jeden typ zvierat na takomto mieste prosperuje a vytvára obrovské kolónie.
Lietajúce plazy. Pterosaury.
Tu, na severoafrických plážach, žije viacero rozličných druhov.
Prichádzajú sem za potravou, oddychom a vychovávať mladé.
Tethydraco sú dobre prispôsobené na pobyt na súši
a nielenže si tu stavajú hniezda, ale zostávajú tu, aby ochránili mladé.
A potomkovia určite ochrániť potrebujú.
Ostrý zobák Phosphatodraca.
Dva a polmetrový predátor sa zakráda kolóniami
a hľadá, kde by mohol uchmatnúť nestrážené mladé.
No niektoré druhy pterosaurov sú na život na súši prispôsobené horšie.
K hniezdeniu majú trochu odlišný prístup.
Hniezda stavajú tam, kde pútajú menej pozornosti predátorov.
Opustené útesy ako tieto sú ideálne.
Vajcia pterosaurov sú kožovité a môžu ľahko vyschnúť,
preto musia byť zakryté.
Pod touto kôpkou rias sa čosi deje.
Novovyhliahnuté mláďa Alciona meria len pár centimetrov
a váži sotva 50 gramov.
Ich matka tu zniesla vajcia asi pred dvoma mesiacmi.
Volajú na seba a synchronizujú liahnutie.
Vo väčšom počte sú v bezpečí.
Ich prvým inštinktom je liezť.
Mláďatá zo stoviek hniezd sa stretajú na vrchole útesu,
aby sa pripravili na prvý let.
No ich krídla sa ešte nesformovali.
Kosti dlhého prsta, ktoré podporujú ich membránu krídel,
musia najprv zosilnieť a spojiť sa, čo potrvá niekoľko hodín.
Dlho tu však nemôžu zostať.
Kosti majú mimoriadne ľahké, až z 90 % tvorené vzduchom,
a preto dokážu vzlietnuť oveľa jednoduchšie.
No i tak je potrebný skúšobný let.
Budú mať len jeden pokus, aby to urobili správne,
keď príde čas na vzlet.
Na kraji útesu sa vytvára stúpavý prúd, čo im môže pomôcť.
Preto je pre nich výhodné, keď sa tam zhromaždia tvárou k vetru
a smerom k pevnine.
No zjavne nikto nie je pripravený skočiť do toho.
Až kým jedno mláďa nepodnietilo všetky.
Nemieria na pláž a ku kolónii.
Musia sa dostať k hmlistému lesu, ktorý leží za ňou.
Barbaridactylus.
Mocný predátor pterosaurus, ktorý obvykle loví ryby.
No mláďatá sú veľkým lákadlom.
Jednou z únikových stratégii je jednoducho zložiť krídla a klesnúť.
No keď stratia výšku, ťažšie sa dostanú k lesu.
Núdzové pristátie v kolónii.
Nie je to najlepšie miesto pre osamelé mláďa.
Šťastlivec z prvej znášky, ktorý prežil…
stále letí správnym smerom.
Útočisko.
Len zopár mláďat, ktoré opustia húf, sa dostane takto ďaleko.
No im tento les poskytne všetko, úkryt a jedlo, ktoré mladé pterosaury potrebujú.
Nasledujúcich päť rokov bude ich domovom.
Potom budú dosť veľké, aby sa pridali k dospelým
a lovili ryby na šírom oceáne.
Aj morské živočíchy, ktoré celý život lovia na mori,
musia občas navštíviť pobrežie z veľmi špecifických dôvodov.
Vo vodách potopeného kontinentu Zélandia
sa dlhá cesta blíži ku koncu.
Toto sú tuarangisaury,
typ obrovského morského plaza dlhého takmer deväť metrov.
Samicu sprevádza asi šesťmesačné mláďa.
Približne každé dva roky má nanajvýš jedno mladé.
Je to obrovská investícia,
a preto je puto medzi matkou a mláďaťom veľmi dôležité.
Svoje mláďa viedla celé kilometre práve do tohto zálivu.
A nie sú jediné.
Tuarangisaury sa sem priplavia cez južný Pacifik.
Prichádzajú sem aj samce, aby sa ukázali pred samicami.
Teraz však pre samice nie je párenie prioritou.
Tento záliv ponúka niečo, čo v iných len tak nenájdu.
Okruhliaky, ktoré sú mimoriadne hladké, pevné a okrúhle.
Vyhladil ich tok rieky, ale hľadajú sa ťažko.
Avšak tu, na dne jazierka pod vodopádom,
je ich plno.
A tuarangisaury si môžu vyberať.
A potom urobia čosi pozoruhodné.
Prehltnú ich.
Kamene im slúžia ako záťaž a zároveň ako žalúdočný kameň.
Gastrolity zostanú v žalúdku
a pomáhajú im podrviť nepožutú potravu.
Pre mláďa
nie je ľahké naučiť sa, ako prvý raz prehltnúť okruhliak.
Chce to trochu cviku.
No pre ich matku je to aj príležitosť nájsť medzi samcami vhodného partnera.
Mláďa konečne uspelo.
Teraz prehltne toľko, koľko vládze.
A keď podrastie, vráti sa sem po ďalšie.
Nastal čas, aby rodina odišla z pobrežia
a vydala sa späť do mora za potravou.
A pre mláďa tuarangisaura
je to dôležitý krok na ceste k dospelosti.
V južnej Európe,
kde sa Atlantik stretáva s oceánom Tethys,
je pobrežný život zrejme najrozmanitejší.
Stúpajúca morská hladina znamená nespočet potopených ostrovov
pokrytých hubami, mušľami a koralmi.
Koraly využívajú slnečné svetlo v týchto plytčinách,
spolunažívajú s riasami, ktoré rastú v ich tkanive.
Zbierajú drobné čiastočky potravy plaviace sa v oceánskych prúdoch.
Masívnu skalu pokrýva nespočetné množstvo morských živočíchov.
No jedna skala sa zdá prekvapivo prázdna.
Za ňou sa nachádza strmý zráz a morské hlbiny,
domov oceánskych predátorov…
a nebezpečenstvo pre neopatrnú rybku z útesu.
No tento pycnodus sa nemá čoho obávať.
Toto je Hoffmanov mosasaurus, najnebezpečnejší predátor v oceáne.
Neprišiel sa sem však nažrať. Prišiel sa očistiť.
Mosasaury sú obrovské jaštery a majú rozdvojený jazyk ako jaštery
a počas obdobia párenia majú aj farebnú kožu ako jaštery.
Teraz nastal čas zhodiť starú kožu.
A keď potrebujete vyzerať najlepšie, nie je nič lepšie ako celotelový píling.
Ryby a garnáty zbierajú šupiny, ktoré zhodil z tela.
Oddych na povrchu umožňuje týmto morským jašterom dýchajúcim vzduch
naplniť si pľúca
a oddychovať.
Rival.
Mladý samec usilujúci sa o toto územie.
Starý samec je ťažší, váži vyše 15 ton.
No jeho rival je vrtkejší.
Keď sa stretnú rovní súperi, takýto súboj môže byť smrteľný.
Mosasaurov našli s odlomenými zubmi rivalov
zarytými v lebke.
Starý samec sa rýchlo nadýchol.
Teraz je vo výhode.
Keď zatiahne rivala nadol, môže ho utopiť.
Starý samec zvíťazil.
Aspoň nateraz zostáva tento útes jeho teritóriom.
Nad pobrežím Severnej Ameriky svieti kosák mesiaca.
V nasledujúcich pokojných, temných nociach sa udeje vzácna a krásna udalosť.
Dnes v noci je aj v hlbinách mora svetlo.
Z rokliny vyplávali žiariace amonity.
Amonity sú mäkkýše príbuzné chobotniciam a kalmárom.
Tieto scaphitidy sú sotva veľké ako ľudská ruka.
Celé týždne sa zhromažďovali v hlbinách útesu.
V hlbinách ich svetlo pomáha prilákať planktón ako potravu.
Dnes však plní iný účel.
Láka ich na povrch, aby sa rozmnožovali.
A čoskoro ich budú na každej plytčine tisíce.
Sused spustí reakciu u suseda a vytvoria vlny bioluminescencie.
Majú zložitú nervovú sústavu,
ktorá ovláda bunky vytvárajúce svetlo – fotocyty.
Samčeky bojujú o miesto pri väčších samičkách.
Samička podľa prejavu zistí, kto je najschopnejší a najlepší partner.
Keď sa pár spojí, zosúladia svoje svetlo.
Ak sa nedokáže zladiť s jej precíznym rytmom, odmietne ho.
Tu však nastala dokonalá synchrónia.
Táto dvojica sa teraz spári a splodí ďalšiu generáciu.
Po oplodnení
samičky odplávajú do plytčiny, kde nakladú vajíčka.
Tak ako u väčšiny hlavonožcov,
rozmnožovanie je posledným činom ich krátkeho života.
Do rána tieto svetielka zamihotajú a navždy zhasnú.
Táto čarovná noc bude ich posledná.
Na celej planéte predstavuje pobrežie pre množstvo zvierat
ideálne miesto na párenie, vychovávanie potomkov a kŕmenie.
V plytkých vodách Zélandie
sa stretla veľká skupina tuarangisaurov.
Vpred ich poháňajú všetky štyri plutvy a plavia sa takmer bez námahy,
aby našli húfy rýb, ktoré sa tu v lete zhromažďujú.
Občas vyplávajú nad hladinu, aby nabrali vzduch,
než budú pokračovať v podvodnom putovaní.
Jedna samica však nepláva ladne ako zvyčajne.
S dvojročným mláďaťom zaostávajú za zvyškom skupiny.
Pohybuje sa s veľkou námahou.
A to nezostalo bez povšimnutia.
Smrteľne nebezpečný lovec, Kaikaifilu.
Zjavne si samicu vybral ako lákavý cieľ.
Keď sa ponorí hlbšie, bude menej zraniteľná.
Keď sa mláďa snaží odlákať mosasaura, je to riskantný ťah.
Získava však čas.
Mama a mláďa nie sú celkom samy.
Títo jedinci môžu byť príbuzní,
a je v záujme všetkých, aby Kaikaifilu odohnali.
Toto je dôvod, prečo je samica taká nesvoja.
Čaká mladé.
Po roku a pol gravidity
sa narodilo mladé.
Má vyše troch metrov, čo je sotva polovica dĺžky jeho matky.
Je to jedno z najväčších mláďat vôbec.
Musí sa dostať nad hladinu, aby sa po prvý raz nadýchlo.
Táto mladá samička tuarangisaura sa môže dožiť 80 rokov.
Keď jej teraz pomáha rodina,
môže sa z nej stať predátor…
v jednom z najbohatších habitátov na Zemi,
v moriach obmývajúcich pobrežia našej prehistorickej planéty.
Ďalej v Prehistorickej planéte
budú obrovské dinosaury súperiť o partnerku v rozpálenej púšti.
A na celej planéte
musia pozoruhodné druhy využívať všetky možné triky, aby prežili
na najnehostenejších miestach na Zemi.
Vedecké informácie zo zákulisia príbehov
nájdete na stránke relácie Prehistorická planéta.
Preklad titulkov: Monika Sitarčíková